ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 жовтня 2020 року           справа №360/2535/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Міронової Г.М., суддів  Сіваченка І.В.,   Ястребової Л.В.,  розглянув в порядку письмового провадження  апеляційну скаргу    Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області  на рішення  Луганського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 р. (у повному обсязі складено 28 липня 2020 року у м. Сєвєродонецьк) у справі  № 360/2535/20 (головуючий І інстанції суддя І.О. Свергун)   за позовом   Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області   до   Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного миіжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)    про  визнання дій незаконними та скасування постанови, 
                                                                                                                  
                                                         ВСТАНОВИВ:

Білокуракинськое об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області  (далі - позивач) 01.07.2020  звернулось до суду з позовом до   Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)  (далі  -  відповідач), просило, з урахуванням уточнень, визнати незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень у Луганській області примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у пред`явлені постанови про накладання штрафу у сумі 5100, 00 грн. та скасувати постанову  державного виконавця відділу примусового виконання рішень у Луганській області примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про накладання штрафу у сумі 5100, 00 грн. у виконавчому провадженні № 60828870 (а.с. 22-24).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року у справі № 360/2535/20 у задоволенні позову відмовлено (а.с. 72-75).
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції,  позивач подав апеляційну скаргу, в якій  просив  скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким   задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.
Апелянт зазначає, що на виконання рішення суду УПФУ на підставі розпорядження від 05.11.2019 року проведено перерахунок пенсії у порядку передбаченому судовим рішенням.
Разом з тим, відповідно до Закону України № 2262 виплата пенсій забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.  Тобто, виплата заборгованості позивачу  згідно рішення суду залежить від наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України. Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється з Державного бюджету України, не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково  поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги.
Сторони в судове засідання не з`явились. Відповідно до приписів  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.          
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 у справі № 360/2121/19 позов ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправними дії Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо обмеження виплати ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з 21 грудня 2016 року; зобов`язано Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити з 21 грудня 2016 року нарахування та виплату пенсії, призначеної ОСОБА_1 , без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично виплачених ОСОБА_1 грошових коштів (а.с. 66-69).
На підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 видано виконавчий лист № 360/2121/19 від 12.11.2019 про зобов`язання Білокуракинського ОУПФУ Луганської області здійснити з 21 грудня 2016 року нарахування та виплату пенсії, призначеної ОСОБА_1 , без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично виплачених ОСОБА_1 грошових коштів (а.с. 39-40).
Постановою державного виконавця від 10.12.2019 відкрито виконавче провадження № 60828870, в якій повідомлено боржника про необхідність виконання рішення суду протягом 10 днів (а.с. 42).
Листом від 17.03.2020 № 1746/03-22/СВ Білокуракинське ОУПФУ Луганської області повідомило державного виконавця, зокрема, про те, що на виконання рішення суду у справі № 360/2121/19 на підставі розпорядження від 05.11.2019 проведено відповідний перерахунок пенсії. Розмір пенсії з 01.12.2019 склав 26949,36 грн. 
Окрім того, у грудні 2019 року ОСОБА_1 отримав доплату згідно рішення суду за період з 23.10.2019 по 30.11.2019 у розмірі 14554,53 грн. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» № 649 від 22.08.2018 для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою. Заборгованість згідно з рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 за період з 21.12.2016 по 23.10.2019 (дата набрання рішенням суду законної сили) у розмірі 287209,28 грн., включена управлінням до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, та буде виплачена на підставі та в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» № 649 від 22.08.2019 (а.с. 48-49).
У зв`язку з невиконанням рішення суду державним виконавцем винесено постанову від 18.06.2020 про накладення штрафу на Білокуракинське ОУПФУ Луганської області в розмірі 5100,00 грн. (а.с. 57).
Спірним у даній справі є правомірність прийняття постанови  державним виконавцем відділу примусового виконання рішень у Луганській області примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)    від 18.06.2020   року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні № 60828870.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Суд апеляційної інстанції  погоджується з  висновком суду першої інстанції про     відмову у задоволенні адміністративного позову  з огляду на наступне.
Положеннями статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За унормуванням частини другої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено,  що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
За приписами частин першої та другої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.
Аналіз викладеної норми свідчить, що негативні наслідки у вигляді накладення штрафу за невиконання в обумовлений строк відповідного рішення настають за умови його невиконання без поважних причин.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10 вересня 2019 року у справі № 0840/3476/18, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/22631/17 та від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19.
Статтею 14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.
У виконавчому листі, виданому Луганським окружним адміністративним судом  у справі № 360/2121/19, міститься зобов`язання  Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області   здійснити з 21 грудня 2016 року нарахування та виплату пенсії, призначеної ОСОБА_1 , без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленим для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично виплачених ОСОБА_1 грошових коштів Білокуракинським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області.  
Судом встановлено, що листом від 17.03.2020 № 1746/03-22/СВ Білокуракинське ОУПФУ Луганської області повідомило державного виконавця, зокрема, про те, що на виконання рішення суду у справі № 360/2121/19 на підставі розпорядження від 05.11.2019 проведено відповідний перерахунок пенсії. Розмір пенсії з 01.12.2019 склав 26949,36 грн. Окрім того, у грудні 2019 року ОСОБА_1 отримав доплату згідно рішення суду за період з 23.10.2019 по 30.11.2019 у розмірі 14554,53 грн. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» № 649 від 22.08.2018 для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою. 
Заборгованість згідно з рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 за період з 21.12.2016 по 23.10.2019 (дата набрання рішенням суду законної сили) у розмірі 287209,28 грн., включена управлінням до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, та буде виплачена на підставі та в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» № 649 від 22.08.2019.   
Таким чином, Білокуракинським ОУПФУ Луганської області рішення суду у справі № 360/2121/19 у встановлений державним виконавцем строк не виконано у повному обсязі.
Як зазначає Білокуракинське ОУПФУ Луганської області, невиконання рішення суду сталося з незалежних від нього причин, а саме - виконання судових рішень здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (Порядок № 649).
За приписами п.п. 3, 5, 8 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує ведення бухгалтерського обліку з виконання доходів і видатків, кошторису видатків на утримання управління Фонду та своєчасно складає і в установленому порядку подає затверджену звітність головним управлінням Фонду; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.
Тобто, виплати пенсій Білокуракинським ОУПФУ Луганської області здійснюються виключно за рахунок Фонду та інших джерел, визначених законодавством, інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має. 
Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 (далі - Порядок № 649).
Пунктом 1 Порядку № 649 окреслено, що цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, коштами, передбаченими в державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.
За змістом  пункту 3 Порядку № 649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.
Пунктами 4, 5 Порядку № 649 передбачено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.
Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України:
документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника;
копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа;
розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.
Відповідно до пункту 10 Порядку № 649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету у спосіб перерахування коштів боржнику.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій  за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження.
На час прийняття судом першої інстанції оскарженого рішення постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі  № 640/5248/19 визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду». Постанова набрала чинності цієї дати.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 у справі № 360/2121/19 управління на підставі розпорядження від 05.11.2019 здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 (а.с. 6-8). Проте, в повному обсязі рішення суду не було виконано.
Позивач у позовній заяві посилається, що на виконання рішення суду 15.11.2019 управлінням було внесено рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 у справі № 360/2121/19 до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.
Колегія суддів зазначає, що позивачем не надано суду доказів того, що рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/2121/19 включено до Реєстру судових рішень, що знаходяться на виконанні у казначействі за бюджетною програмою 3504040, тому суд не може прийняти наданий позивачем витяг з внутрішньої бази пенсійного органу  як належний та допустимий доказ.
Крім того, на сайті Державної казначейської служби України відсутня інформація про включення рішення суду у справі № 360/2121/19 до Реєстру судових рішень, що знаходяться на виконанні у казначействі за бюджетною програмою 3504040.
Таким чином, позивачем не дотримано встановленого порядку виконання судового рішення.
Аналогічну правову позицію Верховний Суд України висловив, зокрема, в ухвалі від 19 травня 2015 року № 21-1044а15 та в постанові від 22 листопада 2016 року у справі № 804/5081/13-а та підтримав Верховний Суд, зокрема, у постановах від 24 січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а, від 16 липня 2018 року у справі № 811/1469/18, від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19.
Суд зазначає, що невиконання в повному обсязі рішення судів, які набрали законної сили щодо пенсійних виплат, позбавляють пенсіонерів права отримати заборгованість з перерахованої (нарахованої) пенсії на виконання рішень судів, що в свою чергу, позбавляє їх гарантованого Конституцією України (стаття 46) права на соціальний захист в повному обсязі.
Так, у рішенні ЄСПЛ від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" Суд зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.
Крім того, відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено п. 1 ст. 1 Першого протоколу.
Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.
Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вимог Конвенції (рішення у справі "Ромашов проти України" від 27.07.2004 (№ 67534/01).
З огляду на зазначене,   постанова  державного виконавця відділу примусового виконання рішень у Луганській області примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)    від 18.06.2020 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні №   60828870  на  Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області  є правомірною та винесеною у відповідності до вимог законодавства.
Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України). І відповідачем доведено, що приймаючи спірну постанову він діяв правомірно.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.   
Керуючись ст. ст. 272, 287, 311, 315, ст. 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,

                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну  скаргу  Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області  на рішення  Луганського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 р.   -  залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 р.   у справі  № 360/2535/20   -  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення  складено 07 жовтня  2020 року.

Головуючий   суддя                                                                                 Г.М. Міронова                                                                             

Судді                                                                                                         І.В. Сіваченко

                                                                                                                 Л.В. Ястребова