ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 826/20304/16
адміністративне провадження № К/9901/26801/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді - Шишова О.О.,
суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

розглянув в порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу
за позовом Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області до Публічного акціонерного товариства  "Укрнафта", третя особа - Гадяцька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, про стягнення заборгованості у сумі 800 131 887,84 грн., провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року (постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Мельничука В.П., суддів: Лічевицького І.О., Оксененка О.М.),

УСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Полтавській області звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", третя особа: Гадяцька об`єднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області в якому просило стягнути з рахунків платників податків, відкритих у банках, обслуговуючих таких платників податків, - Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", НГВУ "Полтаванафтогаз" ПАТ Укрнафта" (22525915), відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору № 999/97 "Про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов`язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ" від 24.12.1997, та Договору про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, не пов`язану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки родовищ, від 24.12.1997 (403739509) на користь державного бюджету сум податкового боргу: по рентній платі за користування надрами для видобування природного газу в сумі 785 191 860 грн 88 коп.; по рентній платі за користування надрами для видобування газового конденсату у розмірі 14 940 026 грн 96 коп.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 13 березня 2018 року адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (код ЄДРПОУ 0013590, місцезнаходження: 04053, м.Київ, провул.Несторівський, 3-5), в особі Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» (код ЄДРПОУ 22525915), - управляючого за договором № 999/97 простого товариства про спільну виробничу (інвестиційну) діяльність з освоєння та розробки родовищ вуглеводнів (без створення юридичної особи) від 24.12.1997, яке відповідальне за подання податкової звітності та сплату податків від імені та за рахунок спільної діяльності за вказаним договором, податковий борг з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин у розмірі 800 131 887 грн. 84 коп., що виник в рамках спільної діяльності за договором № 999/97 від 24.12.1997, а саме шляхом:

- стягнення з рахунків Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (код ЄДРПОУ 0013590, місцезнаходження: 04053, м. Київ, провул. Несторівський, 3-5), виявлених державним виконавцем під час примусового виконання вказаного рішення, податкового боргу з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу в сумі 785 191 860 грн. 88 коп. на р/р 31117016702239, одержувач - УДКСУ у Лохвицькому р-ні Полтавської обл., код одержувача - 37953557, банк одержувача - УДКСУ у Полтавській області, МФО 831019;

- стягнення з рахунків Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (код ЄДРПОУ 0013590, місцезнаходження: 04053, м. Київ, провул. Несторівський, 3-5), виявлених державним виконавцем під час примусового виконання вказаного рішення, податкового боргу з рентної плати за користування надрами для видобування газового конденсату в сумі 14 940 026,96 грн. на р/р 31116017702239, одержувач - УДКСУ у Лохвицькому районі Полтавської області, код одержувача - 37953557, банк одержувача - УДКСУ у Полтавській області, МФО 831019.

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в частині задоволення позовних вимог.

Ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 07 травня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 13 березня 2018 року та призначено дану справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.

06 серпня 2020 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання від Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про зупинення провадження у справі, яке обґрунтовано тим, що провадження у справі № 826/20304/16 має бути зупинене до набрання законної сили рішенням суду у справі № 826/18233/15, оскільки в разі задоволення адміністративного позову ПАТ «Укрнафта» у справі № 826/18233/15 і визнання податкової вимоги від 03.04.2015 року № 1632-25 протиправною та її скасування, підстав для задоволення позовних вимог у справі № 826/20304/16 не буде, оскільки, як вже було зазначено, в силу п.95.2. ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Оскільки перевірка податкової вимоги від 03.04.2015 року № 1632-25 на правомірність вимагає виявлення обставин, підстав її оформлення, що є предметом судового розгляду у справі № 826/18233/15, зупинення провадження у справі № 826/20304/16 до набрання законної сили рішенням суду у справі № 826/18233/15 відповідає критерію об`єктивної неможливості розгляду однієї справи до вирішення іншої та меті зупинення провадження, які сформульовані Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16.10.2019 року у справі № 800/330/17.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 826/18233/15.

19 жовтня 2020 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

На переконання скаржника відсутні підстави для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 826/18233/15, оскільки правовідносини не є подібними.

Звертає увагу, що фактично, такою об`єктивною неможливістю розгляду справи №826/20304/16 суд апеляційної інстанції визнав обставини, що встановлюються у справі №826/18233/15, предметом оскарження в якій є податкові повідомлення-рішення та податкова вимога від 03.04.2015 №132-25, тоді як у справі №826/20304/16 доказом наявності податкового боргу є податкова вимога від 29.05.2015 № 479-25, яка станом на день розгляду справи ані в судовому, ані в адміністративному порядку не оскаржувалася.

Також податковий орган указує, що предмет спору у справах №826/20304/16 та №826/18233/15 є різними. Зокрема предметом розгляду у справі №826/18233/15 є визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, в якій відображена сума боргу за цими податковими повідомленнями-рішеннями, а у справі №826/20304/16 предметом розгляду є позовні вимоги про стягнення боргу за самостійними визначеними відповідачем податковими зобов`язаннями.

Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження у справі. Цією ж ухвалою витребувано справу з суду першої інстанції.

18 листопада 2020 року від відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він просить відмовити у задоволені касаційної скарги, наполягає на наявності підстав для зупинення провадження у справі.

Верховний Суд переглянув оскаржуване судове рішення у межах доводів касаційної скарги, з урахуванням вимог статті 341 КАС України з`ясував повноту фактичних обставин справи, встановлених судом, перевірив правильність застосування норм матеріального і процесуального права та встановив таке.

Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним законом шляхом.

Згідно із частиною 1 статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом частини 1 статті 310 КАС України апеляційний розгляд здійснюється колегією суддів у складі трьох суддів за правилами розгляду справи судом першої інстанції.

Питання зупинення провадження у справі врегульовано статтею 236 КАС України, відповідно до пункту 3 частини 1 якої суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже за змістом наведеної норми процесуального закону, яка не підлягає розширеному тлумаченню, суд зупиняє провадження у справі лише в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку, зокрема, адміністративного судочинства, й саме до набрання законної сили судовим рішенням в такій іншій справі.

З урахуванням положень пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявленого відповідачем клопотання та необхідність зупинення провадження у справі №826/20304/16 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №823/18233/15.

Судом апеляційної інстанції зроблено висновок, що оскільки перевірка податкової вимоги від 03.04.2015 року № 1632-25 на правомірність вимагає виявлення обставин, підстав її оформлення, що є предметом судового розгляду у справі № 826/18233/15, зупинення провадження у справі № 826/20304/16 до набрання законної сили рішенням суду у справі 826/18233/15 відповідає критерію об`єктивної неможливості розгляду однієї справи до вирішення іншої та меті зупинення провадження, які сформульовані Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16.10.2019 року у справі № 800/330/17.

Проте, колегія суддів вважає вказані висновки суду апеляційної інстанції помилковими виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 236 КАС України, для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:

-          чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження;

-          чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Проте, в порушення вказаної норми судом не враховано, що відповідачем до матеріалів справи не надано доказів того, що існують обставини, які унеможливлюють розгляд справи №826/20304/16.

Крім того, у справі № 826/18233/15, предметом оскарження в якій є податкові повідомлення-рішення та податкова вимога від 03.04.2015 року № 1632-25, тоді як у справі №826/20304/16 доказом наявності податкового боргу є податкова вимога від 29.05.2015 № 479-25, яка станом на день розгляду справи ані в судовому, ані в адміністративному порядку не оскаржувалася.

Отже, письмовим доказом учинення з боку контролюючого органу передбачених законодавством заходів стягнення у справі № 826/20304/16 є податкова вимога від 29.05.2015 № 479-25, яка не скасована. Тоді як, предметом спору у справі № 826/18233/15 є інша податкова вимога, а саме, від 03.04.2015№ 1632-25 та податкові повідомлення-рішення.

Також колегія суддів зазначає, що предмет спору у справах №826/20304/16 та №826/18233/15 є різним. Зокрема, предметом розгляду у справі №826/18233/15 є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, в якій відображена сума боргу за цими податковими повідомленнями-рішеннями, а у справі №826/20304/16, предметом розгляду є позовні вимоги про стягнення боргу за самостійно визначеними відповідачем податковими зобов`язаннями.

Таким чином, висновок апеляційного суду про відповідність критерію об`єктивної неможливості розгляду однієї справи до вирішення іншої, критеріям, сформульованим у постанові Великої Палати Верховного Суду в постанові від 16.10.2019 року у справі № 800/330/17, є помилковим.

Ураховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що в цьому випадку були відсутні підстави для зупинення провадження у справі визначені пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України, а тому ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною першою статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи до апеляційного суду для продовження розгляду.

Керуючись статтями 345, 349, 353, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області задовольнити.

Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року скасувати та направити справу № 826/20304/20 до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                        О.О. Шишов 

Судді                                                                                                  І.В. Дашутін

                                                                                                  М.М. Яковенко