ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 грудня 2020 року           справа №200/7385/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Міронової Г.М., Ястребової Л.В.,
розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 вересня 2020 року у справі  № 200/7385/19-а (головуючий І інстанції Смагар С.В., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом  Приватного акціонерного товариства «Керампром»  до  Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Керампром» (далі – ПАТ «Керампром», позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області  (далі – ГУДФС у Донецькій області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16 травня 2019 року № 0000651202 про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ на суму 5343 грн. за лютий 2019 року та нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 2671,50 грн. 
Ухвалою суду від 08.09.2020 року замінено відповідача - ГУДФС у Донецькій області на правонаступника – Головне управління ДПС у Донецькій області (а.с. 178).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року  позов задоволений: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 16 травня 2019 року № 0000651202, яким ПАТ «Керампром» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 5343 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 2671,50 грн. (а.с. 180-184).
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні  позову, через неврахування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. В обгрунтування посилався на те, що правомірність спірного податкового повідомлення-рішення підтверджена висновками акту перевірки (а.с. 190-191). 
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду – без змін (а.с. 205-206).
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача,  вивчив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
ПАТ «Керампром» зареєстроване як юридична особа,  є платником податків, перебуває на обліку у відповідача.  
20 березня 2019 року позивачем до контролюючого органу була подана податкова декларація з ПДВ за лютий 2019 року (а.с. 8-10). 
В період з 21 березня 2019 року по 17 квітня 2019 року податковим органом проведена камеральна перевірка позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за лютий 2019 року, за результатами якої складено акт від 17.04.2019 року № 100/05-99-12-02/24655289 (а.с. 11-18).
Висновками акту встановлені порушення позивачем пункту 46.5 ПК України, пункту 4 абзац 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.03.2018 року № 381), завищено податковий кредит за лютий 2019 року на суму 10543 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення на 10543 грн.; пункт 200.1, пункту 200.4 статті 200 ПК України в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за лютий 2019 року на суму 5343 грн. та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 5200 грн. За висновками акта перевірки від 12 квітня 2019 року № 372/05-99-12-02/24655289 сума від`ємного значення вже підлягала зменшенню (а.с. 17). 
На підставі висновків акту згідно п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58, п. 200.11 ст. 200, ст. 78 глави 8 розділу ІІ ПК України податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 16 травня 2019 року № 0000651202, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 5343 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 2671,50 грн. (а.с. 27).
За змістом пп. «б» п. 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно п. 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до пп. «б», «в» пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
 Згідно з пп. 2 пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21,  якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов`язань (рядок 9) декларації 0110 і податкового кредиту (рядок 17) декларації 0110 отримано від`ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації 0110. Рядок 19 декларації 0121-0123/0130 дорівнює сумі значень рядків 14 таблиць 1-3 (ДС 10) (додаток 10) та переноситься до рядка 21 декларації 0121-0123/0130. У декларації 0121-0123/0130 одночасно може бути заповнено рядки 18, 18.1, 18.2 та 19 у разі, якщо за результатами звітного (податкового) періоду за окремими операціями, визначеними підпунктами «а» - «в» пункту 209.2 статті 209 Кодексу, різниця між сумою податкових зобов`язань і податкового кредиту має позитивне значення, а за іншими такими операціями - від`ємне значення.
При від`ємному значенні суми податку на додану вартість, розрахованої інвестором (оператором) за угодою про розподіл продукції, така сума підлягає відшкодуванню інвестору (оператору) в порядку та строки, передбачені угодою про розподіл продукції, затвердженою Кабінетом Міністрів України. При цьому інвестор (оператор) має право на автоматичне бюджетне відшкодування такої суми в повному обсязі.
З рядка 19 визначається сума перевищення від`ємного значення над сумою, обчисленою відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації. Визначена сума вказується у рядку 19.1 та зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21). У разі якщо сума від`ємного значення (рядок 19) менша або дорівнює сумі, обчисленій відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, рядок 19.1 не заповнюється. Сума, обчислена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, зазначається у відповідному службовому полі у рядку 19.1.
За змістом пп. 20.1.4 пункту 20.1 статі 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства  перевірки та звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю  та/або митного оформлення.
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України. Основним завданням камеральної перевірки є перевірка складання податкових декларацій і розрахунків, що включає в себе арифметичний підрахунок підсумкових сум податкових зобов`язань, що підлягають сплаті до відповідного бюджету або бюджетному відшкодуванню, та перевірка правильності застосування ставок податків і податкових пільг, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; виявлення арифметичних або методологічних помилок.
Згідно пп. 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).
За змістом пункту 76.1, пункту 76.2 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Відповідно до пункту 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
За змістом п. 200.10 статті 200 ПК України (в редакції чинною на момент виникнення спірних правовідносин) протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. 
Наказом Міністерства доходів та зборів України від 14 червня 2013 року № 165 затверджено «Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку – фізичної особи-підприємця».
Пунктом 2.1 Методичних рекомендацій встановлені строки проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, а саме, рекомендовано проводити камеральні перевірки даних, заявлених у податковій звітності, протягом 30 календарних днів (якщо інше не передбачено Кодексом), що настають за граничним терміном отримання такої звітності.
Відповідач посилається на те, що під час проведення перевірки встановлено, що до складу податкового кредиту поточного звітного податкового періоду (р.16.1 декларації) позивачем включено суму у розмірі 409497 грн., яка є від`ємним значенням рядка 21 декларації за січень 2019 року - попереднього звітного періоду. До складу бюджетного відшкодування ТОВ «Керампром» за лютий 2019 року включено частину від`ємного значення поточного та попереднього податкових періодів (січень, лютий 2019 року), які сплачені постачальникам товару, послуг по податкових накладних з датою складання «01.2019» у сумі 45633,24 грн. з датою складання «02.2019» - 419200,90 грн.,  всього – 464834,14 грн. У рядку 19 декларації підприємством відображено суму 900815 грн., яка складається з: 491318 грн. – від`ємне значення поточного місяця; 409497 грн. - сума залишку від`ємного значення по декларації за січень 2018 року (р.16.1). Однак, за висновками документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2019 року (акт перевірки від 12 квітня 2019 року № 372/05-99-12-02/24655289) встановлено, що підприємством в порушення вимог пункту 200.1 та пункту 200.4 статті 200 ПКУ завищено суму від`ємного значення січня 2019 року, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 декларації) на 10543 грн. (з них -1502 грн. – сума завищеного від`ємного значення грудня 2019 зменшена актом камеральної перевірки від 18 лютого 2019 року). Наведені обставини вплинули на визначення показників рядку 19.1 декларації на 10543 грн., рядку 20.2 декларації «підлягає бюджетному відшкодуванню» на 5343 грн. та рядку 21 декларації « від`ємне значення, яке включається до складу податкового кредиту наступного періоду на 5200 грн. (а.с. 81-131)
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 4 лютого 2020 року № 200/7414/19-а, залишеному без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року, позов ПАТ «Керампром» до ГУДПС у Донецькій області про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення–рішення ГУДФС у Донецькій області № 0000641202 від 15 травня 2019 року форми «Н» про застосування штрафу у розмірі 50% у сумі 2250 грн. за встановлення відсутності реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на суму ПДВ 4500 грн. за грудень 2018 року; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУДФС у Донецькій області № 0000631202 від 15 травня 2019 року форма «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9041 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУДФС у Донецькій області № 0000621202 від 15 травня 2019 року форма «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 973664,50 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 486832,50 грн.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 155-171).
Рішення  суду у справі № 200/7414/19-а набрало законної сили 11 серпня 2020 року.
Згідно ч. 4 статті 78 КАС України  обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судом у справі № 200/7414/19-а встановлено, що відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2019 року. За наслідками перевірки було складено акт перевірки від 12 квітня 2019 року № 372/85-99-12-24655289, висновках якого зазначено, що встановлені порушення позивачем вимог, зокрема: пункту 46.5 ПК України та пункту 5 розділу VІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21 в частині завищення від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду ( р. 21) у деклараціях за грудень 2018р. – січень 2019 р. на суму 4542 грн., що не вплинуло на розрахунки з бюджетом. Зазначене призвело до завищення податкового кредиту по рядку 16 та 16.1 декларації за грудень 2018 року, а також за січень 2019 року на суму ПДВ 4542 грн. відповідно, та призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання і сумою податкового кредиту січня 2019 року на суму 4542 грн., пункту 200.1 та пункту 200.4 статті 200 ПКУ в частині завищення суми бюджетного відшкодування за грудень 2018 року на 19958 грн., але враховуючи, що частково сума бюджетного відшкодування за грудень 2018 року була зменшена актом камеральної перевірки від 18 лютого 2019 року № 46/05-99-12-02/24655289 на суму 9844 грн. та решта заявленої суми відшкодована на розрахунковий рахунок платника різниця у сумі 10114 грн. підлягає поверненню до бюджету та завищено суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду грудня 2018 року, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на 10543 грн., січень 2019 року на 963551 грн. та завищено суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду січня 2019 року, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на 10543 грн. але враховуючи той факт що частково сума рядка 21 за грудень 2018 року була зменшена актом камеральної перевірки від 18 лютого 2019 року № 46/05-99-12-02/24655289 на суму 1502 грн. то різниця, що підлягає зменшенню за січень 2019 складає 9041 грн. 
На підставі акту перевірки відповідачем було винесено, зокрема, податкове повідомлення-рішення № 0000631202 від 15 травня 2019 року форма «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9041,00 грн.  Судом також встановлено з наданого відповідачем розрахунку, що розмір зменшеного від`ємного значення суми податку на додану вартість складається, зокрема, з порушення по визначенню рядка 21 декларації встановлені в результаті висновків зроблених в актах камеральних перевірок за жовтень 2018 року від 14 грудня 2018 року №09/05-99-12-02/24655289 («+1162» грн.) та за листопад 2018 року від 17 грудня 2018 року №25/05-99-12-02/246552289 («-5705» грн.) в сумі 4542 грн. 
Щодо порушення по визначенню рядка 21 декларації встановлені в результаті висновків зроблених в актах камеральних перевірок за жовтень 2018 року від 14 грудня 2018 року № 09/05-99-12-02/24655289 («+1162» грн..) та за листопад 2018 року від 17 грудня 2018 року № 25/05-99-12-02/246552289 («-5705» грн.) в сумі 4542 грн., суд у рішенні зазначив наступне.
Відповідно до п. 5 розділу V Наказу Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість»:
у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду.
у рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період.
у рядку 16.2 вказуються суми збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду.
у рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу, що узгоджена протягом звітного (податкового) періоду.
Таким чином, позивач повинен був включити до декларації за січень 2019 року у графу 16.3 суму збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу, за умови якщо ця сума є узгодженою протягом звітного (податкового) періоду. 
Відповідно до п.п. 56.17.5  ст.. 56 ПК України днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, що оскаржувались. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків. Пунктом 56.18 ст. 56 ПК України визначено, з урахуванням строків давності, визначених  статтею 102  цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.
Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Судом встановлено, відповідачем було проведено камеральну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за жовтень 2018 року. За наслідками перевірки було складено акт перевірки від 14 грудня 2018 року № 9/05-99-12-02/24655289. Висновками вищевказаного акту встановлені порушення п.198.3, п.198,6, ст. 198, п. 200.1, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, зі змінами та доповнення в частині зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ на 1162,00 грн.
На підставі висновків акта № 9/05-99-12-02/24655289 прийнято податкове повідомлення – рішення форма «В1» № 0000041202 від 16 січня 2019 року на загальну суму 1743 грн., з яких 581 грн. штрафні (фінансові) санкції. Позивач оскаржив у судовому порядку вище вказане податкове повідомлення рішення. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року по справі №200/5908/19-а адміністративний позов ПрАТ «Керампром» задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення № 0000041202 від 16 січня 2019 року. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області залишено без змін, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідачем було проведено камеральну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за листопад 2018 року. За наслідками перевірки було складено акт перевірки від 17 грудня 2018 року №25/05-99-12-02/24655289. На підставі акту перевірки були прийняті податкові повідомлення – рішення від 15 лютого 2019 року № 0000171202, яким було зменшено суму бюджетного відшкодування на 1650 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 825 грн. та від 15 лютого 2019 року №0000181202, в якому зазначена сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 5 705 грн. Вказані податкові повідомлення – рішення були оскаржені в порядку адміністративного оскарження до податкового органу. Рішенням Державної фіскальної служби України від 24 квітня 2019 року №19327/6199-99-1104-02-08 скарга була задоволена частково, в іншій частині визнано позивачем. Таким чином, підстави для включення позивачем спірних сум, що були узгоджені за листопад 2018 року, у рядок 16 декларації виникли у квітні 2019 року.
Відповідачем було проведено камеральну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2018 року. За наслідками перевірки було складено акт перевірки від 18 лютого 2019 року № 46/05-99-12-02/24655289, та винесені податкові повідомлення – рішення від 14 березня 2019 року №0000231202 форма В1 щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок платника у банку за грудень 2018 на суму 9844,00 грн. штрафні (фінансові) санкції 4922 грн. та від 14 березня 2019 року форма В4 №0000241202 щодо зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ за грудень 2018 на суму 1502,00грн., з якими позивач погодився та не оскаржував.  
Враховуючи те, що на дату складання декларації за січень 2019 року, визначені відповідачем збільшені/зменшені суми від`ємного значення за результатами попередніх перевірок за жовтень, листопад 2018 року не були узгоджені, підстави для включення не узгоджених сум, у графу 16 декларації у позивача були відсутні.
На підставі викладеного, суд в рішенні від 4 лютого 2020 року у  справі № 200/7414/19-а дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення № 0000631202 від 15 травня 2019 року форма «В4», яким зменшений розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9041,00 грн. за січень 2019 року.   
Колегія суддів зазначає, що відповідач не пояснив, на якій підставі підприємство не мало включати до податкової декларації за лютий 2019 року суми, які були виключені податковим органом зі складу податкового кредиту з тих чи інших причин у квітні 2019 року, самі податкові повідомлення-рішення, що стосуються сум, на які посилається відповідач, датовані 14 березня 2019 року та 15 травня 2019 року. При цьому податкову декларацію з ПДВ за лютий 2019 року було подано відповідачу 20 березня 2019 року, тобто за півтора місяця до перевірок, за наслідками яких прийнято спірне повідомлення рішення.
Крім того, відповідач не спростовує доводів позивача, що згідно з пп. 5 п. 4 р. V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Мінфіну від 28.01.2016 року № 21, платник податку, якому за результатами перевірки контролюючого органу відмовлено в отримання бюджетного відшкодування та/або зменшена сума від`ємного значення та, відповідно, вручені ППР за формами «ВЗ» та/або «В4», відображує суми зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшеного від`ємного значення в рядку 16.3 «збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу» у податковій декларації з ПДВ в періоді, в якому ППР за формами «ВЗ» та/або «В4» було погоджено. 
При цьому, відповідач в акті перевірки не спростовує той факт, що на момент подання податкової декларації з ПДВ за лютий 2019 року податкові повідомлення-рішення від 14 березня 2019 року № 0000213202, № 0000241202 не могли вважатись такими, що погоджені, оскільки від моменту їх винесення (отримання) не сплинуло 10 робочих днів.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстацнії погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16 травня 2019 року № 0000651202, яким ПАТ «Керампром» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 5343 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 2671,50 грн.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні. 
Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області  - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 8 вересня 2020 року у справі  № 200/7385/19-а  за позовом  Приватного акціонерного товариства «Керампром»  до  Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 10 грудня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                                              Г.М. Міронова

                                                                                                                     Л.В. Ястребова