Справа № 461/8431/19                                Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р. 
Провадження № 22-ц/811/4129/19                        Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія:64

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

                16 жовтня 2020 року                                 м.Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Ніткевича А.В., Приколоти Т.І.,
секретаря – Юзефович Ю.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 27 листопада 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кізюк Роксолани Олегівни, заінтересована особа – Львівська середня загальноосвітня школа східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов, 

                                в с т а н о в и л а:
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 – боржник у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №461/6102/19, виданого 13.09.2019 року Галицьким районним судом м.Львова, про усунення перешкод у користуванні Львівською середньою загальноосвітньою школою мов та східних мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов нежитловими приміщеннями площею 29,8 кв.м. в будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 із вказаних приміщень без надання іншого житла, звернулась до суду із скаргою, в якій просила визнати протиправними дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кізюк Р.О., які полягали у винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №60091776 від 20.09.2019 року, у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду у листопаді 2017 року, та визнати незаконною і скасувати цю постанову.
Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 27 листопада 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалу суду оскаржила заявник ОСОБА_1 , просить частково скасувати ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити її скаргу на дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кізюк Р.О. лише в частині стягнення з неї ( ОСОБА_1 ) виконавчого збору у розмірі 8346 грн. та в цій частині визнати незаконною і скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №60091776 від 20.09.2019 у зв`язку з фактичним виконанням боржником рішення суду.
Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що суд не врахував тієї обставини, що рішення суду про виселення було виконане ще у листопаді 2017 року, а відтак, підстав для стягнення виконавчого збору, який справляється за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби, немає, оскільки державним виконавцем не вчинялись виконавчі дії щодо примусового виконання вказаного виконавчого листа.
Крім того, за позицією апелянта, положення Закону України «Про виконавче провадження», що визначають порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення та, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору. 
Звертає увагу, що державний виконавець не вчинив будь-яких дій, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених статтею 10 Закону. 
Галицький відділ державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області подав відзив на апеляційну скаргу і в заперечення доводів апелянта зазначає, що фактичне не проживання боржником у спірних приміщеннях не є підставою вважати, що рішення суду виконано, оскільки доступ до приміщення, в якому знаходилось майно та особисті речі боржника, для його звільнення було надано лише після відкриття виконавчого провадження. 
Зазначає, що підтвердженням факту невиконання боржником рішення суду є: акт державного виконавця, лист Львівської середньої загальноосвітньої школи східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» від 09.10.2019 року та заява самого боржника про зупинення виконання рішення у зв`язку з оскарженням рішення суду в касаційному порядку.         
В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, зокрема, апелянт ОСОБА_1 була повідомлена в особі свого представника ОСОБА_3 , який судову повістку отримав 14.09.2020 року, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 06.10.2020 року, є дата складення повного судового рішення – 16.10.2020 року. 
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення і не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Так, зокрема, відповідно до ч.3 ст.27 Закону, за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника – фізичної особи.
Крім того, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п.9 ч.1 ст.39 Закону).
Відповідно до частини третьої статті 40 Закону, у разі закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного дня з дня закінчення виконавчого провадження виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Порядок примусового виконання рішення про виселення встановлений статтею 66 Закону України «Про виконавче провадження».
Так, зокрема, державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про його виселення.
У разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно державний виконавець виконує його примусово.
Державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем.
Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення.
Відповідно до частини третьої статті 66 Закону, примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.
Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове виселення (ч.8 ст.66 Закону).
З матеріалів справи встановлено, що постановою державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кізюк Р.О. від 20.09.2019 року відкрито виконавче провадження №60091776 по виконанню виконавчого листа №461/6102/19, виданого 13.09.2019 року Галицьким районним судом м.Львова, про усунення перешкод у користуванні Львівською середньою загальноосвітньою школою мов та східних мистецтв «Будокан» з поглибленим вивченням іноземних мов нежитловими приміщеннями площею 29,8 кв.м. в будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 із вказаних приміщень без надання іншого житла, на підставі заяви директора Львівської середньої загальноосвітньої школи східних мов та східних бойових мистецтв «Будокан» від 17.09.2019 року (а.с.6, 20-22, 24-25).
У пункті 2 цієї постанови зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
Пунктом 3 постанови передбачено стягнення виконавчого збору в розмірі 8346 грн.
09.10.2019 року на адресу названого відділу державної виконавчої служби надійшов лист стягувача про невиконання рішення суду боржником (а.с.33).
Разом з тим, 09.10.2019 року боржником подано заяву про зупинення виконання рішення суду у зв`язку з його оскарженням в касаційному порядку (а.с.34-36).
Підтвердженням факту невиконання боржником рішення суду є акт державного виконавця від 11.10.2019 року (а.с.32).
15.11.2019 року на адресу названого відділу державної виконавчої служби повторно надійшов лист стягувача про невиконання рішення суду боржником (а.с.19, 51).
19.11.2019 року боржник ОСОБА_1 з`явилась у відділ державної виконавчої служби, передала ключі від приміщення і повідомила про відсутність у вказаному приміщенні належного їй майна, що підтверджується її письмовою заявою від 19.11.2019 року (а.с.53), ключі від приміщення того ж дня були передані стягувачу, про що складено відповідний акт. 
25.11.2019 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п.9 ч.1 ст.39 Закону), а матеріали по виконанню постанови про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження виділено в окремі провадження (а.с.49-50).
Наведене підтверджує факт виконання боржником рішення суду після вчинення виконавчих дій з примусового виконання рішення, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги боржника.
В силу наведених вище норм Закону України «Про виконавче провадження», питання про стягнення виконавчого збору вирішується державним виконавцем після відкриття виконавчого провадження і такий підлягає стягненню з боржника і у разі фактичного виконання боржником рішення суду в процесі примусового його виконання. 
Таким чином, в колегії суддів немає правових підстав для інших висновків по суті вирішення скарги, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, відмовляючи у її задоволенні, судом не було допущено порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 27 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складений 16 жовтня 2020 року.

Головуючий:                                                         Бойко С.М.

Судді:                                                                  Ніткевич А.В.
       
                                                                        Приколота Т.І.