П  О  С  Т  А  Н  О  В  А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
25 вересня 2020 року	                                                    м. Київ	
 
Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В. за участі особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката  Гонтарєва Р.М., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу останнього на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від  28 травня 2020 року стосовно
  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
                                                           В С Т А Н О В И В:
 
            Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
 
Згідно з постановою суду, 01 березня 2020 року о 12 год. 40 хв. в м. Києві по        вул. О.Теліги, 37-В, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Пежо», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.
 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, адвокат Гонтарєв Р.М. в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2020 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що ОСОБА_1 в часі та місці, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, очікував іншого водія, і на пропозицію працівників поліції пройти освідування - відмовився, мотивуючи це тим, що не керував автомобілем. Будь-яких доказів його винуватості - матеріали справи не містять, як і не містять будь-якого повідомлення про виклик в судове засідання, що є порушенням права ОСОБА_1 на захист.
Одночасно, в апеляційній скарзі поставлено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 28 травня 2020 року, з огляду на те, участі в судовому засіданні ні сам ОСОБА_1 , ні в його інтересах захисник - не брали, а копію оскаржуваного рішення отримали лише 02 червня 2020 року.
 
Вислухавши адвоката Гонтарєва Л.А. та ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови  Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2020 року, пояснення працівників поліції Севрука Р.В. та Майстренка Р.В. , дослідивши матеріали справи перевіривши доводи апеляційної скарги з доповненнями та клопотання, слід дійти до наступних висновків.
  
Відповідно до положеньст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. 
            Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
 
Між тим, хоча матеріали провадження і містять супровідний лист від 29 травня 2020 року (а.с. 10) про направлення копії оскаржуваного рішення за місцем мешкання ОСОБА_1 , проте будь яких об`єктивних даних про отримання останнім рішення суду першої інстанції - матеріали провадження не містять, як і відсутній реєстр направлення такої кореспонденції ОСОБА_1 .
 
З урахуванням того, що ОСОБА_1 та його представник не приймали участі в судовому засіданні, копію постанови від 28 травня 2020 року адвокат Гонтарєв Р.М. отримав в приміщенні суду лише 02 червня 2020 року, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи (обклад. справи), а  апеляційна скарга подана 12 червня 2020 року шляхом поштового відправлення (а.с. 19-24), то можна погодитися з проханням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 28 травня 2020 року, ухваленої щодо ОСОБА_1 .
 
            Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в          ст. 294 КУпАП.
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
 
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
 
            Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
 
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання     ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого     ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.
 
            Так, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вказував, що він автомобілем 01 березня 2020 року по вул. О.Теліги в м. Києві не керував, а очікував свого товариша біля цього автомобіля, рух на автомобілі не здійснював, на що вказав працівникам поліції, які, всупереч його твердженням, безпідставно склали стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
            Вважає, що наявні докази у справі, які безпосередньо досліджені в судовому засіданні судом першої інстанції - не підтверджують факт порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
 
На противагу доводам ОСОБА_1 , з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 079840 від 01 березня 2020 року вбачається, що в означений день о 12 год. 40 хв. в м. Києві, по вул. О.Теліги, 37-В, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Peugeot Expert», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).
            ОСОБА_1 були роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та права, що передбачені ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1).
 
            Даний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором ПП у м. Києві ДПП роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 лейтенантом поліції Майстренком Р.В., який в суді апеляційної інстанції підтвердив обставини того, що 01 березня 2020 року в денний час, екіпаж патрульної поліції в складі якого він перебував, отримав повідомлення по рації про ймовірне керування водієм автомобіля «Peugeot Expert»  в стані сп`яніння,  і даний автомобіль був помічений в дворах, біля буд. № 37-В по вул. О.Теліги, в м. Києві, який рухався.
            Він разом із працівником поліції екіпажу підійшли до цього автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_1 , який, в свою чергу, мав зовнішні ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу пройти огляд на стан сп`яніння в передбаченому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.
 
            Аналогічні за змістом дав пояснення інспектор ПП у м. Києві ДПП роти № 7 батальйону № 3 полку № 1 старший лейтенант поліції  Севрук Р.В.
 
            Обставини адміністративного правопорушення, що викладені в досліджуваному протоколі, засвідчені підписами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 1), які, крім того, в поясненнях від  01 березня 2020 року підтвердили те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 у встановленому законом порядку відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «ДРАГЕР» та у лікаря-нарколога (а.с. 2). При цьому слід зазначити, що сам ОСОБА_1 ні працівникам поліції, ні в присутності свідків не виказував те, що він не керував транспортним засобом чи очікував водія-«драйвера», а тому доводи в апеляційній скарзі в цій частині - є безпідставними та такими, що на увагу не заслуговують.
 
            Переглянутий судом першої і апеляційної інстанцій відеозапис досліджуваних подій з нагрудних камер працівника поліції відображає події за участі   ОСОБА_1 , який в категоричній формі, в присутності свідків, відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 3).
 
            Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис не зафіксував рух автомобіля, а тому відсутні докази того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом  - не є підставою для не притягнення останнього до адміністративної відповідальності, оскільки, дійсно, нагрудна камера працівника поліції не може зафіксувати рух автомобіля, якщо тільки поліцейський не буде фізично пересуватися поряд з автомобілем, що рухається, з включеною камерою, або буде використовувати нагрудну камеру у інший спосіб, - що не передбачено відповідними нормативними актами.   
 
            Як вбачається з переглянутого відеозапису досліджуваних подій, ОСОБА_1 після складання протоколу про адміністративне правопорушення за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху, був вголос працівником поліції ознайомлений з його змістом, роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться за викликом суду в  Шевченківському районному суді м. Києва. 
 
Не можна погодитися і з доводами адвоката в частині того, що матеріали справи не містять будь-якого повідомлення про виклик в судове засідання, що є порушенням права ОСОБА_1 на захист, оскільки дані твердження спростовуються матеріалами справи, з яких видно, що ОСОБА_1 був обізнаний щодо кожного судового засідання, призначеного судом першої інстанції, і неодноразово подавав клопотання про їх відкладення у зв`язку із запровадженням в країні карантинних заходів.
Оскільки розгляд справ зазначеної категорії, відповідно до положень ст. 268 КУпАП, не передбачає обов`язкової участі особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, при її належному повідомленні, суд першої інстанції, з чим погоджується апеляційний суд, прийняв рішення про слухання справи у відсутність ОСОБА_1 та його адвоката, зазначивши, що клопотання про відкладення були спрямовані на затягування розгляду справи, а оскільки учасники провадження мали фізичну можливість неодноразово прибувати до місцевого суду для подачі клопотань та заяви для надання матеріалів справи для ознайомлення, то і мали можливість прибути в судове засідання для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення за його суттю. 
            
За наведеним, суд першої інстанції, дослідивши всі докази в справі, в їх сукупності, та давши їм належну оцінку, прийшов до ґрунтовного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху.
 
Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.  
У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
 
Законом України від 07.07.2016 № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за обставин, встановлених судом, буде сприяти досягненню основної мети - вихованню правопорушника, а також запобіганню вчинення нових правопорушень.
 
Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.
 
За наведеним апеляційна скарга адвоката Гонтарєва Р.М. задоволенню не підлягає.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, - 
 
                                           П О С Т А Н О В И В :
 
Клопотання адвоката Гонтарєва Р.М. задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови  Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2020 року.
 
            Постанову Шевченківського о районного суду м. Києва від 28 травня 2020 року, якою  ОСОБА_1  визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Гонтарєва Р.М. без задоволення.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 

 
Суддя Київського апеляційного суду                                                       С.В.Гладій