Ухвала
Іменем України 
8 жовтня 2020року
м. Київ
справа № 607/26715/19
провадження № 51-4789ск 20
Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:
головуючого –       ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2020 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 1 липня 2020 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ,
 
встановив:
 
Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим та засуджено за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
На підставі статті 72 КК в строк покарання зараховано термін його попереднього ув`язнення з 12 вересня 2019 року по дату набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжено ОСОБА_4 на 2 місяці, а саме до 15 червня 2020 року. Вирішено цивільний позов і питання пов`язані з арештом майна та речовими доказами.
Також цим вирок визнано винуватим та засуджено ОСОБА_6 судові рішення щодо якого не оскаржуються в касаційному порядку.
Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 1 липня 2020 року вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2020 року залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник  просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до частин 2, 3, 4  статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування, визначених у статті 438 КПК, а також вимоги, які відповідають змісту статті 436 КПК.
Так, відповідно до частини 1 статті 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:  істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості  кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Як убачається зі змісту касаційної скарги захисник  фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК України не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Крім того, захисник в обґрунтування своєї позиції вказує на порушення права на захист в частині надання права його підзахисному виступити у судових дебатах, які були під час судового засідання у суді першої інстанції, при цьому зазначає, що доводи його апеляційної скарги було проігноровано у суді без належних вказівок на них та без обґрунтування своєї позиції щодо змісту оскаржуваної ухвали.
 
Тобто у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущені судами першої та апеляційної інстанції при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Не виконано захисником і вимог частини 6 статті 427 КПК, оскільки ним не додано до касаційної скарги стільки її копій з додатками в кількості, що буде необхідною для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. 
Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху. 
Враховуючи наведене та керуючись статтею 5, частиною 1 статті 429 КПК, Суд
 
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2020 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 1 липня 2020 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ,залишити без руху, надавши п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ухвали. 

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                         ОСОБА_2                                      ОСОБА_7 ОСОБА_8