ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

07 жовтня 2020 року

м. Харків

справа № 636/3448/19

провадження № 22-ц/818/4321/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого – Пилипчук Н.П.,

суддів – Кругової С.С., Маміної О.В. 

за участю секретаря – Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивач :  ОСОБА_1 

відповідач: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, 

третя особа Міністерство оборони України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Харкова, третя особа Міністерство оборони України про зобов`язання вчинити певні дії, з апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харкова в особі  Бірюцького А.С., на рішення Київського районного суду м.Харкова від 18 червня 2020 року, постановлене у складі судді Чередник В.Є., в залі суду в м. Харків,

встановив :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив зобов`язати відповідача подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , житловою площею 17,50 кв.м для забезпечення сім`ї постійним житлом.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилався на те, що він є військовослужбовцем, учасником бойових дій АТО та разом з сім`єю: дружиною ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3 , 2012р.н., постійно проживають та зареєстровані в службовій квартирі АДРЕСА_1 . В зазначену однокімнатну квартиру, житловою площею 17,5 м.2, він разом з сім`єю вселився на підставі службового ордера № 015415 від 24.01.2014 року, виданого виконавчим комітетом Чугуївської міської ради згідно рішення № 496 від 13.12.2013 року, у зв`язку з проходженням військової служби. На цей час позивач перебуває на військовій службі в в/ч НОМЕР_1 . На квартирному обліку для отримання постійного житла перебуває з 23.10.2006 року, має календарну вислугу 25 років, власного та постійного житла позивач та члени його сім`ї не мають. Зважаючи на те, що службовий статус наданої квартири значно обмежує можливість реалізації встановлених чинним житловим законодавством прав та наявності права на отримання постійного житла шляхом зняття статусу «службове» з вказаної квартири, позивач звернувся до КЕВ м. Харкова із заявою щодо виключення житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , з числа службових, однак отримав відмову, обґрунтовану тим, що виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком, оскільки займане приміщення не відповідає встановленій нормі забезпечення в даному населеному пункті, підстави для розгляду питання виключення житлового приміщення з числа службових відсутні. Тобто, на даний час КЕВ м. Харкова не визнає його права на виключення займаного ним житла з числа службових. Позивач вважає, що дана відмова КЕВ м. Харкова не узгоджується з чинним законодавством, а саме п.п.3,11,22 «Порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннями», затвердженого постановою КМУ від 03.08.2006 року №1081, п. 10 «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» та п. 6 «Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP», затвердженого постановою Ради Міністрів від 04.02.1988 року № 37.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 18 червня 2020 року. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків подати до Чугуївської міської ради Харківської області клопотання з належними документами про виключення з числа службового житла однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 17,50 кв.м для забезпечення сім`ї ОСОБА_1 постійним житлом.

В апеляційній скарзі Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Зазначає, що у відповідності до п. 10 розділу 7 наказу Міністерства Оборони України від 31.07.2018 року № 380 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» (далі Інструкція) військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи II групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу. Наголошує, що виконання рішення Київського районного суду м. Харкова про подання апелянтом до Чугуївської міської ради клопотання разом з належними документами, що на думку суду є підставою для виключення житла з числа службового створює, як наслідок, прийняття Чугуївською міською радою неправомірного рішення. Звертає увагу на те, що пункт 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів від 04.02.1988 року № 37 передбачає, що жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Вказує, що судом не прийнято до уваги той факт, що чинним законодавством не визначено правових норм, які зобов`язують підприємства, організації, яким належить службовий фонд, змінювати статус квартири у разі наявності у працівника відповідного трудового стажу.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що  ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України, у військовій частині НОМЕР_1 , має військову вислугу 25 років, що підтверджується витягом з послужного списку (а.с.9).

Відповідно до посвідчення № НОМЕР_2 ветерану війни-учасника бойових дій позивач брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької та Луганської області та має статус учасника АТО (а.с10).

24.01.2014 Виконавчий комітет Чугуївської міської ради Харківської області видав ОСОБА_1 ордер на житлове приміщення № НОМЕР_3 , яким позивачу разом з його родиною надано право на заняття приміщення за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення № 496 від 13.12.2013 року (а.с.11). Вказана квартира має статус «службової». 

Позивач разом з дружиною ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3 , 2012 р.н., зареєстровані за вказаною адресою, що підтверджується відміткою у паспорті позивача (а.с.19), довідкою відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради №0310-32/3727 від 01.07.2019 (а.с.12)

Позивач звернувся до КЕВ м. Харкова із заявою щодо виключення житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , з числа службових, однак отримав відмову, обґрунтовану тим, що виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком. Обов`язковою умовою для розгляду питання виключення житлового приміщення з числа службового є відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленого для даного населеного пункту – 8,3 м2/особу. Оскільки займане позивачем приміщення менше встановленої норми забезпечення в даному населеному пункті – 5,8 м2/особу, позивач має вислугу проходження військової служби менше 25 років, підстави для розгляду питання виключення житлового приміщення з числа службових відсутні (а.с.16).

Згідно довідки № 2434 від 09.06.2020, виданої КЕВ м. Харкова, ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку для отримання постійного житла перебуває з 23.10.2006 року за № 248 та першочерговій (УБД) – з 29.01.2016 року за № 110 (а.с.104).

Згідно ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

На органи державної влади поширюється спеціально-дозвільний тип правового регулювання - заборонено все, що прямо не дозволено законом, тобто відповідачу дозволено лише те, що прямо передбачено законом.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1081 від З серпня 2006 року, а саме п. 3 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями на сьогодні передбачено чотири способи забезпечення житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше:

1)наданням один раз протягом усього часу проходження військової служби житла виключеного новозбудованого;

2)надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла виключеного з числа службового;

3) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб;

4) надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Таким чином, позивач має право обрати будь - який спосіб для забезпечення житлом, оскільки вказаним Порядком не передбачено, що Квартирно-експлуатаційний відділ повноважний вирішувати, яким чином забезпечити військовослужбовців житлом.

Бездіяльність відповідача має наслідком унеможливлення реалізації права на житло, передбачених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України.

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями у п. 11 встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, а саме: виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно - експлуатаційного органу.

Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 30 листопада 2011 року № 737, регламентовано процедуру виключення житла з числа службового.

Зокрема пунктом 3.5 визначено, що для виключення квартири з числа службових військовослужбовець чи особа, звільнена у запас (відставку), подає начальнику КЕВ (КЕЧ) району рапорт (заяву), підписаний (підписану) всіма повнолітніми членами сім`ї.

Обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових є перебування військовослужбовців і осіб звільнених у запас або відставку, на квартирному обліку в ЗС України і відповідність займаного житла нормам законодавства, встановленим для даного населеного пункту, що буде підставою для зняття сім`ї військовослужбовця з квартирного обліку.

Питання виключення квартир з числа службових на засіданнях Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України слід розглядати за такими критеріями: для військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі не менше 20 календарних років, а для осіб, звільнених у запас або відставку, які звільнені з військової служби за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі - незалежно від вислуги років; для сімей померлих (загиблих) військовослужбовців, сімей, які мають у своєму  складі інвалідів та тяжкохворих».

Отже, позивачем дотримано всі умови, що визначені Інструкцією, зокрема, на цей час позивач ОСОБА_1 проходить військову службу у Збройних Силах України, у військовій частині НОМЕР_1 , має військову вислугу 25 років, що підтверджується витягом з послужного списку, перебуває на квартирному обліку для отримання постійного житла перебуває з 23.10.2006 року за № 248, склад родини 3 особи, але постійного житла до цього часу не отримав.

Питання виключення житла з числа службового має вирішуватися виконавчим комітетом Чугуївської міської ради, а не квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова.

Відповідач лише повинен подати клопотання за заявою військовослужбовця про розгляд цього питання разом з клопотанням начальнику гарнізону та командира військової частини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не подаючи відповідне клопотання, квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова прямо порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в той час як чинним законодавством не встановлено підстав для відмови КЕВ у поданні клопотання про виключення житлового приміщення з числа службового до виконавчого органу відповідної ради.

Внаслідок бездіяльності відповідача, позивач фактично позбавлений можливості реалізувати свої права на житло, що є порушенням житлових прав у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи відповідача про недотримання правил черговості на отримання житла у разі звернення про виключення квартири із числа службових не спростовують висновків суду, оскільки клопотання про виключення квартири з числа службових лише створить правові умови для реалізації позивачем його права на житло. 

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не свідчать про наявність підстав для скасування чи зміни рішення суду, апеляційний суд у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харкова  залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 18 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий –                                                                     Н.П. Пилипчук

Судді –                                                                        С.С. Кругова         

                                                                               О.В. Маміна