ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження №33/821/480/20 Справа № 711/4758/20 	  	Головуючий по першій інстанції Угорчук В.В.	
Категорія: ч.3 ст.130 КУпАП  	Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.	

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Морозова В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – Морозова В.Ю. на постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01 вересня 2020 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , непрацюючого, 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП ,-
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 282010 від 29.06.2020,  ОСОБА_1  29.06.2020 року о 23 год. 05 хв. в м.Черкаси по б-ру Шевченка, 239, керував транспортним засобом АUDІ 80 д.н.з.  НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, зміна забарвлення шкірних покривів обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.130 КУпАП. 
Постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.
Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник ОСОБА_1  – Морозов В.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01 вересня 2020 року та постановити нову, якою провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.  
В апеляційній скарзі посилається на те, що матеріали справи містять суперечливі докази, тоді як рішення суду ґрунтується лише на власних переконаннях, взявши до уваги лише написані працівниками поліції матеріли справи.
Вважає, що у зв`язку з розглядом справи без представника ОСОБА_1 , свідків, інспекторів поліції, які склали протокол, суд недосконало дослідив матеріали, не заслухавши думки всіх сторін та не взяв до уваги грубі порушення працівників поліції.
Зазначає, що судом необґрунтовано та незаконно відхилене клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від 01.09.2020, чим порушено право на захист під час розгляду справи.
Також вважає, що дії ОСОБА_1 не можуть бути кваліфіковані за ч.3 ст.130 КУпАП, так-як постанова Придніпровського районного суду м.Черкаси про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП винесена 19 березня 2019 року, яка набрала законної сили 29 березня 2019 року, тоді як протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 282010 складено 29 червня 2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП, тобто після спливу 12 місяців з моменту винесення місцевим судом зазначеної постанови. Тоді як Єдиний державний реєстр судових рішень взагалі не містить інформації про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП. Матеріали справи жодної інформації стосовно повторності вчинення правопорушення суду не було надано. 
Вказує, що свідки не були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, який взагалі не містить відомостей щодо свідків події, тоді як працівники поліції не пропонували  ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, чим порушили ч.3 ст.266 КУпАП. 
Працівники поліції не видавали тимчасовий дозвіл на права керування транспортним засобом. В матеріалах справи відсутня довідка про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія та те, що його відсторонювали від керування транспортним засобом. Крім того, працівниками поліції не виписано направлення на медичний огляд.
Одночасно зазначає, що інкриміноване  ОСОБА_1 правопорушення неможливо кваліфікувати за ст.130 КУпАП в зв`язку з тим, що 01.07.2020 набрали чинності зміни до деяких законодавчих актів, передбачених законом №2617-VIII від 22.11.2018 щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень. Законом України № 720-ІХ від 17.06.2020 (опубліковано 03.07.2020) виключено п.171 закону №2617-VIII, яким встановлюється кримінальна відповідальність за керування транспортним засобом у стані сп`яніння (ст.286-1 КК України). Станом на 04.09.2020 не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки ОСОБА_1 та його захисника Морозова В.Ю., який був присутній в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Дніпровським апеляційним судом м.Кривий Ріг про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.
Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають. 
Незважаючи на позицію  ОСОБА_1 та його захисника Морозова В.Ю. складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 282010 від 29.06.2020,  складеного заступником командира роти №1 БУПП в Черкаській області Запорожцем В.А. про те, що ОСОБА_1  29.06.2020 року о 23 год. 05 хв. в м.Черкаси по б-ру Шевченка, 239, керував транспортним засобом АUDІ 80 д.н.з.  НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, зміна забарвлення шкірних покривів обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.3 ст.130 КУпАП;
- пояснень від 29.06.2020, отриманих від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких, ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння;
- рапорту від 29.06.2020, складеного заступником командира роти №1 БУПП в Черкаській області Запорожцем В.А. згідно якого, 29.06.2020 року близько 22 год. 40 хв. у м.Черкаси по б-ру Шевченка, 239, за порушення ПДР зупинено автомобіль АUDІ 80 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , при спілкуванні з яким, у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкіряних покривів обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці та якому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на що він відмовився в присутності двох свідків, в зв`язку із чим складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачений ч.3 ст.130 КУпАП.
Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.
Доводи апелянта про те, що матеріали справи містять суперечливі докази, тоді як рішення суду ґрунтується лише на власних переконаннях, взявши до уваги лише написані працівниками поліції матеріли справи, є неприйнятними, оскільки апелянт хоч і вказує на зазначені, на його думку недоліки, однак не конкретизує їх та не надає належних доказів на підтвердження зазначених доводів.
Не підлягають до задоволення доводи апелянта, що у зв`язку з розглядом справи без представника ОСОБА_1 , свідків, інспекторів поліції, які склали протокол, суд недосконало дослідив матеріали, не заслухавши думки всіх сторін та не взяв до уваги грубі порушення працівників поліції.
Як вбачається з матеріалів справи місцевим судом розглянуто справу без участі захисника ОСОБА_1 – Морозова В.Ю., при цьому судом належним чином вмотивовано своє рішення з цього приводу, з даними мотивами погоджується і суд апеляційної інстанції.
Тоді як доводи апелянта щодо розгляду справи без свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є надуманими, оскільки місцевим судом вони були викликані та які надавали в судовому засіданні свої пояснення з приводу складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення. 
В свою чергу, згідно п.6 Розділу ІІ. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735, не можуть бути залучені як свідки поліцейські щодо неупередженості яких є сумніви. 
З наявних у матеріалах справ заяв ОСОБА_1 вбачається його незгода з діями працівників поліції. Тобто, у виклику працівників поліції в судове засідання районного суду не було потреби. 
Неприйнятними є доводи апелянта про відхилення судом першої інстанції клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від 01.09.2020, оскільки місцевий суд відмовляючи у задоволенні даного клопотання, належним чином вмотивував своє рішення з цього приводу.
Доводи захисника ОСОБА_1 – Морозова В.Ю. про те, що дії ОСОБА_1 не можуть бути кваліфіковані за ч.3 ст.130 КУпАП, так-як матеріали справи жодної інформації стосовно повторності вчинення правопорушення суду не було надано, є безпідставними, оскільки спростовуються наявною у матеріалах справи постановою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 02.08.2019, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП (а.с.51).
В апеляційній скарзі апелянт також посилається на те, що свідки не були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, який взагалі не містить відомостей щодо свідків події, тоді як працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, чим порушили ч.3 ст.266 КУпАП. 
Зазначені доводи апелянта не підлягають до задоволення, так-як спростовуються відеозаписом з нагрудного портативного відеореєстратора поліцейського, наявного у матеріалах справи та який досліджено судом апеляційної інстанції. Тоді як наявні у матеріалах справи пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 додані до протоколу про адміністративне правопорушення, про що, безпосередньо, зазначено в самому протоколі. 
Неспроможними є доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не видавали тимчасовий дозвіл на права керування транспортним засобом та те, що в матеріалах справи відсутня довідка про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, та відсторонення від керування транспортним засобом, оскільки зазначені доводи апелянта не є самостійною підставою для скасування законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення суду першої інстанції. 
Тоді як направлення на медичний огляд працівниками поліції не виписувалося, оскільки ОСОБА_1 відмовився від його проведення.
Не підлягають до задоволення доводи захисника ОСОБА_1 – Морозова В.Ю., викладені в апеляційній скарзі, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення неможливо кваліфікувати за ст.130 КУпАП в зв`язку з тим, що 01.07.2020 набрали чинності зміни до деяких законодавчих актів, передбачених законом №2617-VIII від 22.11.2018 щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень. Законом України № 720-ІХ від 17.06.2020 (опубліковано 03.07.2020) виключено п.171 закону №2617-VIII, яким встановлюється кримінальна відповідальність за керування транспортним засобом у стані сп`яніння (ст.286-1 КК України). Станом на 04.09.2020 не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Як вбачається з оскаржуваної постанови, дані обставини, які на думку апелянта слугували однією з підстав для закриття провадження у справі, були предметом розгляду місцевого суду, який з цього приводу зробив правильний висновок, належним чином вмотивувавши своє рішення.
Враховуючи наведене, місцевим судом було повно та об`єктивно досліджено наявні у справі докази та винесено законну та обґрунтовану постанову про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Що стосується накладеного судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 10 років, то воно відповідає санкції ч.3 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є розмірним скоєному адміністративному правопорушенню та особі правопорушника і не містить його альтернативних видів.
З огляду на викладене, вважаю, що постанова Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01 вересня 2020 року, щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, як того просить ОСОБА_1 та його захисник Морозов В.Ю., - відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, - 

п о с т а н о в и в:

Постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - Морозова В.Ю., - без задоволення. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба