Ухвала
 
23 листопада 2020 року
 
м. Київ
 
справа № 626/2734/18
провадження № 61-2047св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
позивач -ОСОБА_1 ,
відповідач - Приватне аграрно-орендне підприємство «Промінь»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного аграрно-орендного підприємства «Промінь» на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 19 вересня 2019 року у складі судді Гусара П. І. та постанову Харківського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Яцини В. Б., Кіся П. В., Хорошевського О. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів
 
У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного аграрно-орендного підприємства «Промінь» (далі - ПАО П «Промінь»), в якому просив визнати недійсним договір оренди №580 від 01.11.2006 року належної йому на праві приватної власності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,24 га, кадастровий номер 6323381200:13:000:0102, укладений між ним і ПАО П «Промінь» та скасувати запис про державну реєстрацію права оренди ПАО П «Промінь» на вказану земельну ділянку.
Позовна заява мотивована тим, що у його власності знаходиться земельна ділянка, розміром 5,24 га, кадастровий номер 6323381200:13:000:0102, яка належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 27 лютого 2001 року серія ІІ-ХР № 059791.
 
01 листопада 2006 року сторони уклали договір оренди землі строком на 12 років. Після закінчення строку договору, на який він був укладений, ОСОБА_1 направив до ПАО П «Промінь» лист про повернення йому земельної ділянки, так як він не мав наміру продовжувати договір оренди. Позивач звернувся до Красноградського відділу Держгеокадастру та отримав витяг, в якому зазначено, що вищевказаний договір оренди укладений строком на 25 років. Однак, він підписував лише договір на 12 років, повноважень на підписання договору оренди строком на 25 років нікому не надавав. Про умову договору оренди землі від 01 листопада 2006 року № 580 про строк оренди 25 років ОСОБА_1 дізнався лише при вирішенні питання про повернення земельної ділянки з оренди, після свого звернення до Реєстру прав на нерухоме майно. За таких обставин він просив визнати договір оренди від 01 листопада 2006 року № 580 земельної ділянки недійсним.
 
Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 19 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ПАО П «Промінь» про визнання договору оренди землі недійсним задоволено. Визнано недійсним договір оренди від 01 листопада 2006 року № 580 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,24 га, кадастровий номер 6323381200:13:000:0102, укладений між ОСОБА_1 і ПАО П «Промінь», який зареєстрований 23 березня 2007 року за № 040769800278 у Красноградському районному відділі Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах». В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
 
ПАО П «Промінь» у січні 2020 року засобами поштового зв`язку звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 19 вересня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про залишення позову ОСОБА_1 без задоволення.
 
У лютому 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ПАО П «Промінь», в якому, посилаючись на її необґрунтованість, просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 03 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано матеріали справи № 626/2734/18 із суду першої інстанції, встановлено учасникам справи строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.
У лютому 2020 року матеріали справи № 626/2734/18 надійшли до Верховного Суду.
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).
 
Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону             № 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Враховуючи, що касаційна скарга у справі, що переглядається, подана у січні 2020 року, вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-IX.
 
Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України(в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного аграрно-орендного підприємства «Промінь» про визнання договору оренди недійсним та скасування запису про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку, за касаційною скаргою Приватного аграрно-орендного підприємства «Промінь» на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 19 вересня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 02 грудня 2020 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                        І. Ю. Гулейков

 
О. В. Ступак

 
Г. І. Усик