СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2020 р.                                                                      Справа № 922/4102/19  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В. , суддя  Істоміна О.А., 
за участі секретаря судового засідання Пронози А.П.,
за участі представників:
позивача - Полухін А.В.,  довіреність № 1811-12-12 від 14.05.2020 та Положення "Про відділ правового забезпечення Державної екологічної інспекції у Харківський області", затверджене Наказом № 34 від 01.04.2019,  
відповідача - Перепелиця М.І., що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХВ №000265 від 28.02.2018, посвідчення адвоката №70 від 29.06.93 та довіреності № 43 від 11.02.2020;  директор Слесарєв В.В. (особисто), що діє на підставі  наказу № 54-к від 30.03.2011; 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги позивача - Державної екологічної інспекції у Харківський області (вх. № 1746 Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 11 червня  2020 року (повний текст складено 22.06.2020) по справі № 922/4102/19
за позовом Державної екологічної інспекції у Харківський області, м. Харків,
до      Комунального підприємства "Богодухіввода", м. Богодухів Харківської області,
про стягнення 354832,82 грн,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2019 року Державна екологічна інспекція у Харківський області звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з КП "Богодухіввода" на користь держави на р/р UA408999980000033115331020082, УК у Богодухівському районі Харківської області, код ЄДРПОУ 37681882, МФО 899998, символ звітності 331 для зарахування по коду бюджетної класифікації 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", в установі банку - Казначейство України (ЕАП), шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 354832,82 грн, а також 5322,49 грн судового збору.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що Державною екологічною інспекцією у Харківській області в період з 19.08.2019 по 02.09.2019 здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності КП "Богодухіввода" (відповідача) за результатами якої Інспекцією складено Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 590/11-02/04-06 від 02.09.2019, який підписаний без зауважень директором КП "Богодухіввода" Слесарєвим В.В. З вказаного акту вбачається, що відповідач в період з 28.01.2017 по 09.03.2017 здійснював самовільне (водокористування за відсутності відповідного дозволу на спеціальне водокористування), що є порушенням ст.ст. 44, 48, 49 Водного кодексу України. У зв`язку з виявленими порушеннями Інспекцією на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389, розраховано шкоду, заподіяну відповідачем державі внаслідок самовільного водокористування, в розмірі 30606,79 грн та направлено відповідачу претензію № 143 від 15.10.2019 з вимогою про відшкодування шкоди. Відповідач сплатив частково шкоду на загальну суму 5000,00 грн по платіжним дорученням від 31.10.2019 № 1028 та від 24.10.2019 № 993, тому позивач просить стягнути залишок невідшкодованої шкоди станом на момент подання позовної заяви в сумі 25606,79 грн. 
Крім того, зазначає, що в ході вказаної планової перевірки Інспекцією також встановлено, що в період до 03.10.2017 (включно) КП "Богодухіввода" здійснювало самовільне користування надрами (підземні води) без спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), що є порушенням ст.ст. 16, 19, 21 Кодексу України про надра та ч. 5 ст. 17 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання". У зв`язку з виявленими порушеннями Інспекцією на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389, розраховано шкоду, заподіяну державі внаслідок самовільного користування надрами (підземні води) в розмірі 329226,03 грн та направлено на адресу відповідача претензію № 144 від 15.10.2019 щодо добровільного відшкодування шкоди. Але відповідач не сплатив шкоду, заподіяну державі внаслідок самовільного користування (надрами), тому позивач просить стягнути шкоду, заподіяну державі внаслідок самовільного користування надрами (підземні води) в розмірі 329226,03 грн.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.06.2020 у справі № 922/4102/19 (суддя Шарко Л.В.) в задоволенні позову відмовлено повністю. 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд виходив з того, що використання води без відповідних дозволів виникло у зв`язку з порушенням позивачем порядку надання спеціальних дозволів. Суд в рішенні зазначає, що у 2015 році та в період з 07.11.2016 по 25.11.2016 Державною екологічною інспекцією у Харківській області проводились перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами. За результатами перевірок КП «Богодухіввода» було надано приписи від 25.06.2015 № 3/03-09 та від 01.12.2016 № 71/03-09, яким не було зобов`язано підприємство отримати спеціальний дозвіл на користування надрами (підземні води). Відповідач у зв`язку з зростанням споживання води більше 300 куб. м на добу самостійно розпочав роботу з отримання спеціального дозволу на користування надрами. Після підготовки документів була направлена заявка на отримання дозволу до Державної геологічної служби геології і надр України (вих. № 452 від 01.12.2015). Проте, документи були повернуті для доопрацювання, дозвіл не був отриманий. Для завершення роботи був укладений договір №28/ГМ-2016 від 23.11.2016 з ТОВ «Лабораторія якості води «Плая». На виконання укладеного договору виконавець провів ряд робіт за результатами яких лише 04 жовтня 2017 року, тобто з порушенням термінів та Порядку надання спеціального дозволу на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 30.05.2011  № 615,  був отриманий Спеціальний дозвіл на користування надрами виданий Державною службою геології та надр України № 4863 від 04.10.2017, терміном дії п`ять років. 
Повний текст зазначеного рішення складено 22.06.2020.
Державна екологічна інспекція у Харківський області (позивач) 10.07.2020 звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до ст. 44 Водного кодексу України, водокористувачі зобов`язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу. Зазначає, що Державною екологічною інспекцією у Харківській області в ході  планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності КП "Богодухіввода" (відповідача), проведеної в період з 19.08.2019 по 02.09.2019, встановлено  що відповідач в період з 28.01.2017 по 09.03.2017 здійснював самовільне (водокористування за відсутності відповідного дозволу на спеціальне водокористування), що є порушенням ст.ст. 44, 48, 49 Водного кодексу України, в також встановлено, що в період до 03.10.2017 (включно) відповідач здійснював самовільне користування надрами (підземні води) без спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), що є порушенням ст.ст. 16, 19, 21 Кодексу України про надра та ч. 5 ст. 17 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання". У зв`язку з виявленими порушеннями Інспекцією відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389, розраховано шкоду, заподіяну відповідачем державі внаслідок самовільного водокористування, в розмірі 30606,79 грн, та шкоду, заподіяну державі внаслідок самовільного користування надрами (підземні води) в розмірі 329226,03 грн, та направлено на адресу відповідача претензії № 144 від 15.10.2019 та № 143 від 15.10.2019 щодо добровільного відшкодування шкоди. Проте відповідач не сплатив шкоду, заподіяну державі внаслідок самовільного користування (надрами), та сплатив частково шкоду за самовільне водокористування на загальну суму 5000,00 грн. Отже, як вважає скаржник, наявні підстави для покладення на відповідача відповідальності за заподіяну шкоду.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.07.2020 у справі № 922/4102/19 у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 7983,74 грн апеляційну скаргу позивача залишено без руху на підставі п. 2 ч. 3 ст. 258 та чч. 2, 6 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, з наданням скаржнику строку для усунення недоліків апеляційної скарги.
Після усунення скаржником недоліків апеляційної скарги ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.08.2020 у справі № 922/4102/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача, встановлено строк до 07.09.2020 для надання відзиву, заяв та клопотань по апеляційній скарзі, призначено розгляд апеляційної скарги на 10.09.2020 об 11:30 год.
КП "Богодухіввода" (відповідач) 04.09.2020 за вх. № 8289 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується з доводами позивача, викладеними в апеляційній скарзі, просить у задоволенні апеляційної скарзі відмовити, рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2020 по справі № 922/4102/19 залишити без змін.
В судових засіданнях 10.09.2020 та 24.09.2020 оголошено перерву до 24.09.2020 об 11:30 год. та до 08.10.2020 о 10:30 год. відповідно.
Державна екологічна інспекція у Харківський області (позивач) 17.09.2020 за вх. надала письмове пояснення до апеляційної скарги.   
Представник Державної екологічної інспекції у Харківський області (позивача) в судових засіданнях 10.09.2020, 24.09.2020 та 08.10.2020 підтримав доводи апеляційної скарги з урахуванням письмового пояснення до апеляційної скарги.
Представник КП "Богодухіввода" (відповідача) 24.09.2020 за вх. № 9069 надав письмове пояснення до відзиву на апеляційну скаргу. 
В судових засіданнях 10.09.2020, 24.09.2020 та 08.10.2020 представники КП "Богодухіввода" (відповідача) підтримали відзив на апеляційну скаргу з урахуванням письмового пояснення до відзиву на апеляційну скаргу.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи сторін, викладені в апеляційні скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача в судових засіданнях, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосуванням норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного.
Статтею 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, має компетенцію, зокрема: вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів; бути позивачем та відповідачем у судах; пред`являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Відповідно до п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275, Державна екологічна інспекція України (далі - Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Згідно з підпунктом 2 пункту 4 Положення про Державну екологічну інспекцію від 19.04.2017 № 275, Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону земель, надр, зокрема щодо використання та охорони надр, а також щодо наявності та додержання умов дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин.
Підпунктами 8, 9, 10 пункту 4 Положення про Державну екологічну інспекцію від 19.04.2017 № 275 встановлено, що Держекоінспекція пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами; вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах; вживає відповідно до закону заходів щодо припинення самовільного користування надрами      
У відповідності до п. 7 Положення про Державну екологічну інспекцію від 19.04.2017 № 275, Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Згідно п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 11.08.2017 № 312, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.09.2017 за № 1080/30948, Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України та їй підпорядковується.
Отже, Державна екологічна інспекція у Харківській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України і входить до сфери його управління.
На підставі пунктів 6, 7 розділу 2 Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 11.08.2017 № 312, Інспекція, розраховує розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції. Вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах.
Таким чином, Державна екологічна інспекція у Харківській області, яка реалізує повноваження Державної екологічної інспекції України у межах Харківській області, є органом, уповноваженим здійснювати захист порушених інтересів держави зокрема щодо охорони та використання природних ресурсів, які перебувають і є об`єктами права власності Українського народу та наділена повноваженнями виступати позивачем у суді із вимогами про відшкодування збитків заподіяних внаслідок порушення водного законодавства.
З матеріалів справи вбачається, що в період з 19.08.2019 по 02.09.2019 Державною екологічною інспекцією у Харківській області на підставі ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 4, 5, 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та наказу Інспекції від 15.08.2019 № 590/11-02 здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності КП "Богодухіввода" (відповідач), яке здійснює діяльність з збору, очищення та постання води.
За результатами перевірки позивачем складено Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 590/11-02/04-06 від 02.09.2019, який підписаний директором КП "Богодухіввода"  Слесарєвим В.В. без зауважень (т. 1 а.с. 47-51).
З акту перевірки № 590/11-02/04-06 від 02.09.2019 вбачається, що в ході проведення перевірки встановлено, що КП "Богодухіввода" мало дозвіл на спеціальне водокористування Укр. № 03.01-10-1087А/Хар, виданий Департаментом екології та природних ресурсів ХОДА 10.03.2017, терміном дії до 11.03.2020. Термін дії попереднього дозволу на спеціальне водокористування - до 27.01.2017. Тобто КП "Богодухіввода" в період з 28.01.2017 по 09.03.2017 здійснювало самовільне водокористування, що є порушенням ст.ст. 44, 48, 49 Водного кодексу України.
Згідно зі Звітом про використання води за формою № 2-ТП (водгосп) за 2017 рік та Журналами первинного обліку водокористування з артсвердловин, що ведуться по показниках водолічильників: за період з 28.01.2017 по 09.03.2017 обсяг самовільного використання підземних вод з артезіанських свердловин склав 23,397 тис. м куб.
Відповідно до ст. 44 Водного Кодексу України, водокористувачі зобов`язані: дотримуватись встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та лімітів скидання забруднюючих речовин та санітарних вимог; здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об`єктів стічними водами; здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.
Відповідно до ч. 1 ст. 48 Водного Кодексу України, спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними вода із застосуванням каналів. 
Відповідно до п. 6 ст. 110 Водного кодексу України, відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у недоотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.   
Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389 затверджено та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.08.2009 за № 767/16783 (із змінами згідно Наказу Мінприроди України від 13.10.2015 № 367) Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів. 
Згідно з абз. 4 п. 1.2 Методики від 20.07.2009 № 389, ця Методика встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів у двох випадках правопорушень: 1) самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)); 2) перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів.
Відповідно до п. 1.7 Методики від 20.07.2009 № 389, самовільне водокористування - використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів.
Порядок розрахунку розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)) визначений розділом ІХ Методики від 20.07.2009 № 389.
Згідно з п. 9.1 Методики від 20.07.2009 № 389, розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, здійснюється за формулою: Зсам = 5 ? W ? Тар (грн), де W - об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів, м-3; Тар - розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання води, встановленої ст. 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення (для поверхневих, підземних, шахтних, кар`єрних та дренажних вод - грн/100 м-3, води для потреб гідроенергетики та рибництва - грн/10000 м-3, води, яка входить до складу напоїв, - грн/м-3). Для води з лиманів Тар аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання поверхневих вод для показника "Інші водні об`єкти", встановленої ст. 255 Податкового кодексу України, на дату виявлення порушення.
Тобто, вказаним пунктом Методики визначено едину формулу, по якій здійснюється розрахунок розміру шкоди в разі відсутності дозвільних документів та в разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів.
Відповідно до п. 9.2 Методики від 20.07.2009 № 389, фактичний об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).
Таким чином, зважаючи на приписи ст.ст. 44, 110 Водного Кодексу України та пп. 9.1, 9.2 Методики від 20.07.2009 № 389, під час здійснення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства щодо відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)) та при здійсненні розрахунку розміру відшкодування збитків у зв`язку з відсутністю дозвільних документів на підставі Методики від 20.07.2009 № 389 Державна екологічна інспекція у Харківській області не повинна встановлювати факт перевищення ліміту забору води, встановленого у відповідному дозволі.  
У зв`язку з виявленими порушеннями у сфері спеціального використання підземних вод, Інспекцією з урахуванням п. 9.1 розділу ІХ Методики від 20.07.2009 № 389, здійснено розрахунок шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного водокористування відповідачем, в розмірі 30606,79 грн (Зсам = 5 ? 23397 м куб. ? 0,26163 грн/м куб = 30606,79 грн), який направлено на адресу відповідача разом із претензією № 143 від 15.10.2019 з вимогою про відшкодування шкоди (т. 1 а.с. 26-29).
Вказану претензію отримано відповідачем 19.10.2019, що підтверджується копією зворотного поштового рекомендованого повідомлення № 6102228149569 (т. 1 а.с. 30).
Відповідач частково сплатив шкоду, заподіяну державі внаслідок самовільного водокористування, на загальну суму 5000,00 грн по платіжним дорученням від 31.10.2019 № 1028 на суму 1393,21 грн (т. 1 а.с. 31) та від 24.10.2019 № 993 на суму 3606,79 грн (т. 1 а.с. 32).
Станом на момент звернення Державної екологічної інспекції у Харківській області до суду з даним позовом залишок невідшкодованої шкоди в сумі 25606,79 грн відповідачем не сплачено.
Крім того, в ході проведення зазначеної планової перевірки Інспекцією встановлено, що встановлено, що КП "Богодухіввода" має спеціальний дозвіл на користування надрами (підземні води) № 4863 від 04.10.2017, із строком дії до 04.10.2022, мета користування надрами - геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислова розробка, питних підземних вод, затвердження запасів ДКЗ України. 
Тобто, в період по 03.10.2017 КП "Богодухіввода" здійснювало самовільне користування надрами (підземні води) без спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), що є порушенням ст.ст. 16, 19, 21 Кодексу України про надра та ч. 5 ст. 17 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання". 
Згідно з даних Звітів про використання води за формою №2-ТП (водгосп) за 2016 рік, 2017 рік, даних журналів первинного обліку водокористування з артсвердловин (ведуться по показниках водолічильників): за період з 26.11.2016 (25.11.16 - дата закінчення попередньої планової перевірки підприємства (акт № 656/01-04/03-09 від 07.11.16-25.11.16)) по 03.10.2017 об`єм самовільно використаних надр (підземних вод) без спеціального дозволу на користування надрами склав - 251,673 тис. м куб.
Відповідно до норм чинного законодавства України п. 9 ч. 1 ст. 44, ст.. 49 Водного кодексу України та ст. 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено обов`язок отримати господарським об`єктам для видобування підземних прісних вод дозволу на спеціальне водокористування і спеціального дозволу на користування надрами.
Вимоги до порядку та процесу отримання спеціальних дозволів на користування надрами визначені у Порядку надання спеціального дозволу на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 30.05.2011 № 615, Наказі Міністерства екології та природних ресурсів України від 26.07.2011 № 262 "Про затвердження Регламенту погодження Мінприроди України надання надр у користування", Кодексом України про надра.
Згідно з пп. 2, 3 Порядку надання спеціального дозволу на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 30.05.2011 № 615, дозволи надаються Держгеонадрами переможцям аукціонів з їх продажу та без проведення аукціонів у випадках, передбачених пунктом 8 цього Порядку, крім корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, дозволи на видобування яких надаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим згідно із цим Порядком. На кожний вид користування надрами в межах конкретної ділянки надається окремий дозвіл.
Відповідно до п. 8 Порядку надання спеціального дозволу на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 30.05.2011 № 615, для отримання дозволу без проведення аукціону заявник подає органу з питаннь надання дозволу заяву разом з документами, зазначеними у додатку 1 до зазначеного Порядку.
Підставами для прийняття рішення про відмову в наданні дозволу є, зокрема : подання заявником документів не в повному обсязі; виявлення у поданих документах недостовірних даних; невідповідність документів, поданих заявником, вимогам пункту 8 цього Порядку (п. 19 Порядку від 30.05.2011 № 615).
Відповідач, до заявки на отримання дозволу до Державної геологічної служби геології і надр України від 01.12.2015 за вих. № 452 не надав документів, необхідних для отримання спеціального дозволу на користування надрами, документи були повернуті для доопрацювання, дозвіл не був отриманий. І лише після усунення всіх недоліків Державною службою геології та надр України був виданий відповідачу  Спеціальний дозвіл на користування надрами № 4863 від 04.10.2017, терміном дії п`ять років. 
У зв`язку з виявленими порушеннями у сфері використання надр, Інспекцією з урахуванням п. 9.1 розділу ІХ Методики від 20.07.2009 № 389 здійснено розрахунок шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного користування надрами (підземні води) в розмірі 329226,03 грн (Зсам = 5 ? 251673 м куб. ? 0,26163 грн/м куб = 329226,03 грн), який направлено відповідачу разом із претензією № 144 від 15.10.2019 з вимогою про відшкодування шкоди (т. 1 а.с. 33-36).
Вказану претензію відповідач отримав 19.10.2019, що підтверджується копією зворотного поштового рекомендованого повідомлення № 6102228149577 (т. 1 а.с. 37), проте не сплатив шкоду, заподіяну державі внаслідок самовільного користування надрами.
З метою усунення виявлених порушень природоохоронного законодавства Державною екологічною інспекцією в Харківські області 05.09.2019 за № 18/04-06 видано Припис, яким зобов`язано КП "Богодухіввода" усунути виявлені порушення (т. 1 а.с. 20-22).   
Також, за наслідками виявлених порушень природоохоронного законодавства, стосовно посадової особи КП "Богодухіввода" - головного інженера ОСОБА_1  складено протоколи про адміністративні правопорушення від 05.09.2019 № 001416 (т. 1 а.с. 23) та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 06.09.2019 № 47/04-06 (т. 1 а.с. 24), якими визнано винним ОСОБА_1 - головного інженера КП "Богодухіввода" у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 188-5 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Вказаний штраф сплачено у добровільному порядку, що підтверджується копією квитанції від 12.09.2019 № 0.0.1461616957.1 (т. 1 а.с. 25).
За приписами ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. 
При цьому, поведінка сторін, що засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (схвалення правочину), може бути виражена в будь-якій формі, що однозначно свідчить про волю сторони на визнання правочину, зокрема, за допомогою здійснення конклюдентних дій, наприклад прийняття виконання, здійснення розрахунків тощо. 
Таким чином, здійснивши добровільне часткове відшкодування шкоди за самовільне водокористування в розмірі 5000,00 грн  згідно з претензією № 143 від 15.10.2019, а також сплативши у добровільному порядку штраф, накладений на посадову особу КП "Богодухіввода" - головного інженера ОСОБА_1  постановою про накладення адміністративного стягнення від 06.09.2019 № 47/04-06, у розмірі 340,00 грн, КП "Богодухіввода" (відповідач) визнало свій обов`язок з відшкодування заподіяної державі шкоди внаслідок скоєних ним порушень природоохоронного законодавства.
Станом на момент звернення Державної екологічної інспекції у Харківській області до Господарського суду Харківської області з даним позовом відповідачем не відшкодовано шкоду, заподіяну державі внаслідок самовільного користування надрами (підземні води) із артезіанських свердловин та самовільного водокористування, в загальному розмірі  354832,82 грн, які складаються з: залишку невідшкодованої шкоди за самовільне водокористування в сумі 25606,79 грн та шкоди за самовільне користування надрами (підземні води) в розмірі 329226,03 грн. 
Відповідно до ч. 1  ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. 
Згідно зі   ст. 66 Конституції України,  кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Відповідно до чч. 4, 5 ст. 68 зазначеного Закону, підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України; застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.
Тобто, у випадках накладення адміністративних стягнень за невиконання вимог природоохоронного законодавства  на  відповідальних  посадових осіб підприємств, накладений штраф хоча й має матеріальний характер, але є заходом відповідальності, а не відшкодування  шкоди. 
Ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у    ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно зі    ст. 1172 Цивільного кодексу України,    юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. 
Для відшкодування завданої шкоди за правилами ст. 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести такі елементи: 1. Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. 2. Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). 3. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. 4. Вина особи, що завдала шкоду.
Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
Наявність вини в діях КП "Богодухіввода" (відповідача) підтверджується Актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 590/11-02/04-06 від 02.09.2019 (т. 1 а.с. 47-51), який складений за результатами проведеної Державною екологічною інспекцією у Харківській області планової перевірки.
Зазначений акт підписаний директором КП "Богодухіввода"  ОСОБА_2 без зауважень. Відповідачем не надано доказів оскарження зазначеного акту у встановленому порядку.
Крім , того, як вже зазначалось вище, відповідач - КП "Богодухіввода" здійснив добровільне часткове відшкодування шкоди за самовільне водокористування в розмірі 5000,00 грн  згідно з претензією № 143 від 15.10.2019 та сплатив у добровільному порядку штраф, накладений на посадову особу КП "Богодухіввода" - головного інженера ОСОБА_1 постановою про накладення адміністративного стягнення від 06.09.2019 № 47/04-06, у розмірі 340,00 грн, тим самим відповідач визнав свій обов`язок з відшкодування заподіяної державі шкоди внаслідок скоєних ним порушень природоохоронного законодавства.
З огляду на викладене, судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з КП "Богодухіввода" на користь держави шкоди, заподіяної внаслідок порушення природоохоронного законодавства, в розмірі 354832,82 грн.
При стягненні шкоди враховуються положення ст. 42 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», згідно з якою в Україні фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів, коштів підприємств, установ та організацій, фондів охорони навколишнього природного середовища, добровільних внесків та інших коштів.
Відповідно до чч. 1, 2 ст. 47 зазначеного Закону, для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища, які утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, зокрема частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством (п. «б» ч. 2 ст. 47 Закону).
Державний фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється за рахунок, зокрема частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством (п. «г» ч. 4 ст. 47 Закону).
За приписами ч. 6 ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», кошти місцевих, Автономної Республіки Крим і Державного фондів охорони навколишнього природного середовища можуть використовуватися тільки для фінансового забезпечення здійснення природоохоронних заходів, включаючи захист від шкідливої дії вод сільських населених пунктів та сільськогосподарських угідь, ресурсозберігаючих заходів, у тому числі наукових досліджень з цих питань, ведення державного кадастру територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також заходів для зниження забруднення навколишнього природного середовища та дотримання екологічних нормативів і нормативів екологічної безпеки, для зниження впливу забруднення навколишнього природного середовища на здоров`я населення.
Фонди охорони навколишнього природного середовища є частинами державного та місцевого бюджетів, що функціонують на підставі положень ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» і не мають статусу юридичних осіб.
При цьому в пункті 2.2 Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 43 від 29.01.2013 № 43 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.02.2013 за № 291/22823 (зі змінами), передбачено, що у процесі казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету органи Казначейства: відкривають, закривають бюджетні рахунки у національній валюті у Державній казначейській службі України для зарахування до державного бюджету доходів та інших надходжень (далі - платежі); здійснюють в автоматизованому режимі розподіл платежів між загальним та спеціальним фондами державного бюджету, між державним і місцевими бюджетами відповідно до нормативів відрахувань, визначених бюджетним законодавством, та перераховують розподілені кошти за належністю.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
За приписами чч. 1, 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. 
У відповідності до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини,  вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені в рішенні  суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, тому апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню в повному обсязі, рішення Господарського суду Харківської області від 11.06.2020 у справі № 922/4102/19 підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення по справі про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених  вимог.
У разі ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення у справі, цей суд змінює розподіл судових витрат (ч. 14 ст. 129 ГПК України).
Враховуючи, що судом апеляційної інстанції задоволено апеляційну скаргу відповідача та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви та апеляційної скарги, має бути відшкодований за відповідача.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, п. 2 ч. 1 та ч. 14 ст. 129, ч. 1 ст. 254, ст.ст. 269,       270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, пп. 1 - 4 ч. 1       ст. 277, ст.ст. 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача - Державної екологічної інспекції у Харківський області на рішення Господарського суду Харківської області від 11 червня  2020 року по справі № 922/4102/19 задовольнити.
Рішення Господарського суду Харківської області від 11 червня  2020 року по справі № 922/4102/19 скасувати.
Прийняти нове рішення.
Позов задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з КП "Богодухіввода" (Код ЄДРПОУ 33258999, вул. Заводська, 57, м. Богодухів, Харківська область, 62103) на користь держави на р/р UA408999980000033115331020082, УК у Богодухівському районі Харківської області, код ЄДРПОУ 37681882, МФО 899998, символ звітності 331 для зарахування по коду бюджетної класифікації 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", в установі банку - Казначейство України (ЕАП), шкоду, заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, в розмірі 354832,82 грн.
Стягнути з КП "Богодухіввода" (Код ЄДРПОУ 33258999, вул. Заводська, 57,         м. Богодухів, Харківська область, 62103) на користь Державної екологічної інспекції у Харківський області (код ЄДРПОУ 37999518, вул. Бакуліна, 6, м. Харків, 61166) 5322,49 грн судового збору за подання позову та 7983,74 грн судового збору за подання апеляційної скарги.
Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Повний текст постанови складено 13.10.2020. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                    Н.М. Пелипенко

Суддя                                                                                           С.В. Барбашова  

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна