УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 229/7474/19
провадження № 51-2509ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 11 лютого 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 21 квітня 2020 року, які постановлені в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019050260001020, за обвинуваченням 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Батаєво Хотинського району Могильовської області Республіки Білорусь, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 18 вересня 2018 року за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі — КК України) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого, на підставі ст. 75 цього Кодексу, від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Суть питання
За вироком Дружківського міського суду Донецької області від 11 лютого 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного за вищезазначеним попереднім вироком і остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.
Донецький апеляційний суд ухвалою від 21 квітня 2020 року залишив вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_4 без змін.
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 , в якій він посилаючись на невідповідність призначеного йому покарання тяжкості вчиненого ним злочину та його особі, внаслідок суворості, просив змінити вирок місцевого суду і призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 цього Кодексу, а ухвалу апеляційної інстанції стосовно нього – скасувати
Верховний Суд ухвалою від 29 травня 2020 року залишив касаційну скаргу засудженого без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) і надав п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Залишаючи касаційну скаргу засудженого без руху, Верховний Суд в ухвалі від 29 травня 2020 року роз`яснив йому, що у разі, якщо він не усуне недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скаргу буде повернуто.
Ухвалу суду касаційної інстанції було невідкладно надіслано на адресу, зазначену засудженим у касаційній скарзі, а згодом направлено на адресу установи, в якій засуджений ОСОБА_4 відбував покарання.
Згідно розписки засудженого, копія ухвали Верховного Суду була вручена йому 08 жовтня 2020 року.
Однак у наданий касаційним судом п`ятнадцятиденний строк засуджений ОСОБА_4 недоліки касаційної скарги не усунув, нової касаційної скарги до Верховного суду не надіслав.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки ОСОБА_4 не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк. 
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                             ОСОБА_2                                     ОСОБА_3