ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/1721/20                                                Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/864/20                                        Гребенюк В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                        Доповідач - Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ                - Кружиліної О.А.
за участю секретаря                                - Михайлюка А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 травня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,- 

в с т а н о в и в :

06 березня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 273119 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Згідно з вказаним протоколом 06 березня 2020 року о 0443 год. в м. Харкові, провулок Кузнечний, 4/6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я у Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» (далі - КНП ХОР «ОНД») відмовився в присутності двох свідків.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постановою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 травня 2020 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Накладено на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.
Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 травня 2020 року та закрити провадження, у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що постанова судді незаконна, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за одне і те ж саме правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
Зазначає, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто за його відсутністю, у зв`язку з чим він не мав можливості надати судді пояснення.
Посилається, що постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2020 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за обставинами події від 06 березня 2020 року, а саме в один і той же день, в різний час та в різних районах м. Харкова поліцейськими складено протоколи про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП.
За вказаних обставин, відповідно до статті 61 Конституції України він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за одне і те ж саме правопорушення.
Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що участь у розгляді справи не приймав, копію оскаржуваної постанови отримав поштою 02 червня 2020 року. 
Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Будучи належним чином повідомленим в судове засідання 30 вересня 2020 року ОСОБА_1 не прибув, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки апеляційний суд не повідомив.
З врахуванням викладеного та виходячи з положень статей 268, 294 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за наявними в матеріалах справи доказами.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у його відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність статтею 130 КУпАП. 
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.        
Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. 
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції). 
Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
У розумінні вимог статті 266 КУпАП, пункту 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція 2), передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Судовим розглядом встановлено, що 06 березня 2020 року о 0443 год. в м. Харкові, провулок Кузнечний, 4/6, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я.
Внаслідок чого поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 273119 від 06 березня 2020 року за невиконання ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР України.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, крім протоколу, також підтверджується: 
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які були залучені поліцейськими в якості свідків та в своїх письмових поясненнях зазначили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору та в закладі охорони здоров`я (а.с. 4,5);
       - відеозаписом з нагрудних камер поліцейських де зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомляє поліцейським, що відносно нього вже складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП. Залучивши свідків, поліцейський в їх присутності пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 від проходження будь-якого огляду відмовився (а.с. 7);
- даними про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку, передбаченому статтею 2652, частиною 1 статті 266 КУпАП. Згідно з рапорту поліцейського ОСОБА_1 залишив свій автомобіль «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 за місцем зупинки без порушень ПДР України, що відповідає вимогам частини 3 статті 2652 КУпАП (а.с. 6).
Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції 2 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. 
ОСОБА_1 таким правом скористався, надав пояснення в яких зазначив «Я не згоден». Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв та на відеозаписі не зафіксовано. 
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.
Апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. 
Дослідивши зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП. 
Доводи апеляційної про те, що він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за одне і те ж саме правопорушення апеляційний суд до уваги не приймає, з огляду на таке.
Згідно постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 07 квітня 2020 року у справі № 953/4694/20, яка набрала законної сили 18 квітня 2020 року суддею встановлено, що 06 березня 2020 року о 0340 год. в м. Харкові по пр. Московському, 5, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, млява хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest» та у закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків.
Також в матеріалах справи № 953/4694/20 міститься рапорт поліцейського в якому зазначено, що ОСОБА_1 залишив транспортний засіб на місці зупинки без порушень ПДР України.
Таким чином, апеляційним судом встановлено, що 06 березня 2020 року ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 після складання першого протоколу серії ДПР18 № 273119 від 06 березня 2020 року не виконав вимогу про відсторонення від керування автомобілем та був зупинений поліцейським 06 березня 2020 року о 0443 год. на пров. Кузнечному, 4/6 у м. Харкові де повторно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
З врахуванням викладеного, пояснення ОСОБА_1 надані апеляційному суду 09 вересня 2020 року про те, що поліцейські його відпустили після складання першого протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 354957 від 06 березня 2020 року, апеляційний суд до уваги не приймає.
Разом з цим, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 двічі притягнуто до адміністративної відповідальності за одне і те ж саме правопорушення, оскільки він вчинив адміністративні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 130 КУпАП в різний час та в різному місці. Відповідно вищевказані події не є одним й тим самим адміністративним правопорушенням. 
Доводи апеляційної скарги про те, що суддя розглянув справу за відсутністю ОСОБА_1 не спростовують висновків суду про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Справа про адміністративне правопорушення в провадженні районного суду перебувала з 19 березня 2020 року.
З матеріалів справи вбачається, що суддя двічі відкладав судові засідання за заявами ОСОБА_1 .
Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.
Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.
Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади. 
Разом з цим, апеляційний суд враховує, що в листі Ради суддів України від 30 березня 2020 року № 9рс-217/20-вих. зазначено, що хоча і запроваджений особливий режим роботи судів, але суди не припиняють здійснювати свої функції. 
Враховуючи вищевикладене, під час перегляду постанови судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 травня 2020 року за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, та підстав для скасування постанови судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 травня 2020 року не вбачає.
Керуючись ст. ст. 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266, 268, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 травня 2020 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 травня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                        О.А. Кружиліна