ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року	Львів	Справа № 300/725/20 пров. № А/857/12417/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Довгополова О.М., Святецького В.В.,
за участю секретаря судового засідання:             Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року, головуючий суддя – Гундяк В.Д., ухвалене у м. Івано-Франківську, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про зобов`язання до вчинення дій,-

                                                    В С Т А Н О В И В:

В квітні 2020 року позивач – ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ГУПФУ в Івано-Франківській області, в якому просила зобов`язати відповідача надати їй доплату до пенсії до досягнення 2000 грн. щомісячно, починаючи з 01.07.2019 року.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що пенсійним органом протиправно відмовлено їй в нарахуванні з 01.07.2019 року доплати до пенсії у зв`язку з втратою годувальника до досягнення 2000 гривень відповідно до пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року № 124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році”, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу годувальника.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити. 
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що  у разі, якщо пенсія в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, не досягає 2000 грн., виходячи з вимог ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 1 ст. 8 ЦК України такі пенсіонери мають право на надання їм доплати до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 01.06.1998 року отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
05.03.2020 року позивач звернулася до відповідача з заявою про нарахування та виплату на підставі пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року № 124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році” доплати до пенсії в сумі, що не вистачає до розміру 2000 гривень за період з 01.07.2019 року.
Головне управління Пенсійного Фонду України листом від 31.03.2020 року № 746-630/К-02/8-0900/20 повідомило позивача про відсутність підстав для отримання доплати до пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу годувальника.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо відмови у наданні ОСОБА_2 доплати до пенсії відповідно до пункту 3-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року № 124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році” є правомірними.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.
Як встановлено статтею 9 Закону України  Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.
Частиною 1  статті 24 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого  статтею 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого  статтею 26 цього Закону.
Відповідно до статті 1 Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року № 124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році” затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України №1058 (далі - Постанова № 124).
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2019 року № 543 “Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України” (далі – Постанова №543) доповнено постанову Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року № 124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році” пунктом 3-1 такого змісту: “3-1. Установити, що з 1 липня 2019 р. в разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії (крім пенсії за особливі заслуги перед Україною) в осіб, які отримують пенсію, призначену відповідно до Закону з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону, не досягає 2000 гривень, таким особам надається доплата до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру.
Фінансування виплат, передбачених цим пунктом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, що передбачені за програмою 2506080 “Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду”.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону № 1058-IV (у редакції від 01.01.2019, чинній на момент виникнення правових підстав для отримання доплати до пенсії відповідно до пункту 3-1 Постанови № 124) мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.
Колегія суддів зазначає, що необхідною умовою для нарахування з 01.07.2019 року доплат до пенсії, передбачених Постановою № 124 (у редакції Постанови №543) є отримання особою пенсії у розмірі, меншому 2000 гривень, а також  наявність необхідного страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону № 1058-IV, зокрема, 35 років для чоловіків.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 отримує пенсію по втраті годувальника, страховий стаж якого становить 31 рік 10 місяців, що є меншим стажу, визначеного статтею 28 Закону № 1058-IV (у редакції, чинній на момент набуття права на доплату до пенсії), відтак у позивача відсутні правові підставі для отримання такої доплати відповідно до пункту 3-1 Постанови №124.
Покликання апелянта на пункт 4-1 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону № 1058-IV щодо можливості визначення мінімального розміру пенсії за віком для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” від 08.07.2011 року № 3668-VI за наявності у чоловіків 25 років страхового стажу є безпідставними, оскільки така норма стосується пенсії за віком.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність і необґрунтованість позовних вимог.
В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                   П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у справі №300/725/20 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький  	

Повний текст постанови складено 04.12.2020 року.