УХВАЛА

23 листопада 2020 року 
Київ
справа №640/6432/19
адміністративне провадження №К/9901/30514/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Мацедонської В.Е., Єресько Л.О. 
перевірив касаційну скаргу Голови комісії з припинення Верховного Суду України ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у справі №640/6432/19 за позовом ОСОБА_2 до Голови комісії з припинення Верховного Суду України ОСОБА_1 , Верховного Суду України,  за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Державної казначейської служби України  про визнання дій голови ліквідаційної комісії протиправними, скасування наказу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_2  звернулась до суду з позовом до Голови комісії з припинення Верховного Суду України ОСОБА_1 , Верховного Суду України,  за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Державної казначейської служби України, в якому просила:
- визнати дії так званого голови ліквідаційної комісії Верховного Суду України ОСОБА_3 з видання наказу про її звільнення протиправними, скасувати наказ від 13 липня 2018 року № 127-к;
- стягнути заборгованість з заробітної плати/за час вимушеного прогулу у розмірі, який відповідає довідці Верховного Суду України про заробітну плату й інші доходи від 08    квітня 2019 року.
19 травня 2020 року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від  14 вересня 2020 року, позов задоволено частково.
Стягнуто з Верховного Суду України (01043, м. Київ, вул. П.Орлика, 4, код ЄДРПОУ 00019034) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) заборгованість з заробітної плати у розмірі 174634,06 грн.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.
На вказані рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду інстанції Головою комісії з припинення Верховного Суду України ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 13    листопада 2020 року.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, судом першої інстанції розглянуто справу за правилами спрощеного позовного провадження. 
Разом з тим, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У касаційній скарзі відповідач зазначає, що вона подана на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, згідно з яким підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
В обґрунтування підстави для касаційного оскарження, визначеного пунктом 4 частини четвертої статті 328 КАС України, заявник касаційної скарги вказує, що суди першої та апеляційної інстанції суди не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу (пункт 1 частини другої статті 353 КАС України); суди встановили обставини, мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 353 КАС України).
Однак, оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, відповідач не зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Враховуючи викладене, Суд вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без руху для обґрунтування відповідачем наявності виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Крім того, з матеріалів касаційної скарги встановлено, що вона подана без дотримання вимог частини четвертої статті 330 КАС України, а саме до касаційної скарги не надано копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, що підтверджується актом Верховного Суду від 13 листопада 2020 року №640/6432/1968866/20.
Згідно із частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Частинами першою і другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із обґрунтуванням наявності виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також надання копій касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
Керуючись статтями 3, 169, 330, 328, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Голови комісії з припинення Верховного Суду України ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у справі №640/6432/19 за позовом ОСОБА_2  до Голови комісії з припинення Верховного Суду України ОСОБА_1 , Верховного Суду України,  за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Державної казначейської служби України  про визнання дій голови ліквідаційної комісії протиправними, скасування наказу- залишити без руху.
Надати заявнику касаційної скарги строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Н.В. Шевцова
Судді                                                                                                    В.Е. Мацедонська
                                                                                                    Л.О. Єресько