УХВАЛА

07 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 340/873/19
адміністративне провадження № К/9901/24112/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів: Губської О.А., Жука А.В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у справі №340/873/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, третя особа: Міністерство юстиції України про зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з заявою про зміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.
Заява обґрунтована тим, що в зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області всі фінансово-господарські та адміністративні функції передано до Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). До кошторису ліквідаційної комісії ГТУЮ в області  на 2020 рік включено лише обсяги зареєстрованої станом на 1 січня 2020 року  кредиторської заборгованості установи, яка припиняється. З цих підстав, посилаючись на неможливість стягнення з відповідача судового збору, позивач просив змінити сторону виконавчого провадження.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року заяву задоволено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року скасовано ухвалу суду першої інстанції, у задоволенні заяви про зміну сторони у виконавчому провадження відмовлено. 
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд апеляційної інстанції зазначив, що Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області, на час розгляду судом першої інстанції заяви про зміну сторони виконавчого провадження, не було ліквідовано в установленому порядку, про що свідчать відомості ЄДР. Відсутність у Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області коштів, не визначається законом як підстава для зміни сторони виконавчого провадження.
Крім того, 28 липня 2020 року Головне територіальне управління юстиції у Кіровоградській області добровільно виконало рішення суду і перерахувало позивачу витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40грн., що не заперечується сторонами.
У поданій касаційній скарзі позивач, з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції. 
На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 30 вересня 2016 року №1402-VIII передбачено право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до частини третьої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Стаття 287 КАС України передбачає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Заявлені позивачем позовні вимоги у цій справі дають підстави для висновку про те, що спір виник у відносинах з приводу порядку виконання виконавчого провадження. 
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Отже, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 333 КАС України, 
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року у справі №340/873/19.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	М.В. Білак  О.А. Губська  А.В. Жук