Ухвала
9 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 461/6475/19
провадження № 61-14445ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 січня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - відділ Служби у справах дітей Галицького району Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав, 
ВСТАНОВИВ:
29 вересня 2020 року подана до Верховного Суду касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 січня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року, повний текст якої складено 1 вересня 2020 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу 
(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 січня 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також заявник вказує на порушення апеляційним судом норм процесуального права, зазначаючи, що суд розглянув справу за її відсутності, представника - адвоката Сотника О. І., та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано відхилив її клопотання про витребування доказів та клопотання про відкладення розгляду справи; не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Посилання ОСОБА_1 на застосування судами попередніх інстанцій норм права без урахування Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Ілля Ляпін проти Росії», узагальнення Верховного Суду України «Практика розгляду судами справ, пов`язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми» від 11 грудня 2008 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року у справі № 6-28390ск15 не свідчить про виконання вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, оскільки відповідно до вказаної норми права заявник повинен вказати саме постанову Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, який не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні суду апеляційної інстанції.
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 січня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року. 
Витребувати з Галицького районного суду м. Львова матеріали цивільної справи № 461/6475/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - відділ Служби у справах дітей Галицького району Управління «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав. 
Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                                                 С. О. Карпенко 
         В. А. Стрільчук
         М. Ю. Тітов