Київський апеляційний суд

 

П О С Т А Н О В А
 
І м е н е м     У к р а ї н и

2 листопада 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, щодо якої винесено постанову, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 вересня                2020 року,
 
у с т а н о в и в :
 
Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 22.09.2020 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600  неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП.
Як встановив суд, 31 липня 2020 року близько 13 години 20 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем "Subaru Impreza" д/н НОМЕР_2 на просп. Степана Бандери, 32 в               м. Києві у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України. Результат огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу газоаналізатор (алкотест) "Drager" 1,03 ‰.
Крім того, ОСОБА_1 , будучи особою, стосовно якої постановою старшого державного виконавця Шепетівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 27.02.2019 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами,            за викладених раніше обставин керував автомобілем "Subaru Impreza" д/н НОМЕР_2 .
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про неправильне застосування суддею місцевого суду норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке виразилося в розгляді справи без його участі. Він повідомляв суд про неможливість з`явитися з поважних причин, враховуючи те, що проживає в іншому районі м. Києва, та просив передати справу на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва. Тому вважає, що його було позбавлено можливості спростувати відомості у протоколі, подавши відповідні докази, допитавши як свідків працівників поліції, тощо.   
З огляду на викладене просить постанову судді скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень. 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що її належить задовольнити частково, з таких підстав. 
Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.
Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого                 ОСОБА_1 , про що зазначено раніше; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та показаннях газоаналізатора "Drager Alcotest 6820", згідно з якими за наслідками огляду ОСОБА_1 станом на 13 год 39 хв 31.07.2020 рівень алкоголю у видихуваному ним повітрі становив 1,03 ‰; письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у присутності яких проведено огляд; записі портативного відеореєстратора поліцейського. 
Оскільки вказані докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справа про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 цього Кодексу, коли правопорушення вчинено водієм, може також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання правопорушників.
Оскільки правопорушення вчинене ОСОБА_1 в Оболонському районі                       м. Києва, порушень правил територіальної підсудності допущено не було. Відмовляючи в задоволенні клопотання про направлення справи на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва, суддя керувався дискреційними повноваженнями, оскільки задоволення такого клопотання є його правом, а не обов`язком. Враховуючи те, що Дарницький та Оболонський райони знаходяться в межах міста Києві, посилання в апеляційній скарзі на неможливість з`явитися в судове засідання, є надуманими, тобто порушень прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допущено не було. 
До того ж, при розгляді справи в апеляційному суді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати свої права у повному обсязі, однак не скористався такою нагодою, що свідчить про те, що його доводи про порушення суддею місцевого суду норм процесуального права є суто формальними. 
Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.
Разом з тим, за змістом диспозиції ч.3 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Тобто суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення характеризується виною у формі умислу, а відтак особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачати шкідливі наслідки і бажати або свідомо допускати їх настання.
Вказуючи на те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується даними в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові державного виконавця, суддя не встановив, чи був ОСОБА_1 обізнаний про існування вказаної постанови, чим допустив неповноту з`ясування обставин справи.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, яка вже є повнолітньою, і винесення державним виконавцем постанови про обмеження у праві керування транспортними засобами йому відомо не було. Він більше ніж 13 років проживає в м. Києві і жодних документів від державного виконавця не отримував.
Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Під час оформлення справи про адміністративне правопорушення з протоколом, в якому зазначено про те, що стосовно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, уповноважена особа Національної поліції не долучила жодних доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 було відомо про таке обмеження. 
Пояснення порушника про необізнаність з постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, а відтак і відсутність умислу на вчинення правопорушенняпідтверджуються даними у цій постанові про її направлення за адресою: АДРЕСА_3 , за якою боржник і не зареєстрований, і не проживає. 
А тому сам по собі факт винесення щодо нього постанови державним виконавцем не доводить наявність умислу на вчинення адміністративного правопорушення. 
Оскільки інші докази, які б поза розумним сумнівом підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП відсутні, постанову судді в цій частині належить скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи те, що у решті постанова судді залишається без змін, і стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, в тому числі передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, було накладено з урахуванням вимог ч.2 ст.36 КУпАП і в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, його слід вважати особою, на яку накладено стягнення у межах санкції відповідної норми. 
На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 вересня 2020 року, якою на  ОСОБА_1  накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, в частині визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі в цій частині у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Вважати  ОСОБА_1  особою, на яку накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.
У решті постанову судді місцевого суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя Київського

апеляційного суду                                                                                        Т.М. Тютюн