ПОСТАНОВА 
Іменем України

02 грудня 2020 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 401/1826/19
провадження № 22-ц/4809/706/20 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
               
головуючого судді: Дуковського О.Л. 
суддів: Письменного О.А. Чельник О.І. 
з участю секретаря: Демешко Л.В. 
       Учасники справи:
       позивач - ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Бідюк Яна Володимирівна. 
відповідач – Селянська Спілка «Лан». 
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2020 року, у складі головуючого судді Макарової Ю.І., за позовом ОСОБА_1 до Селянської Спілки «Лан» про розірвання типового договору оренди землі.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області із позовом до Селянської Спілки «Лан» про розірвання договору оренди землі.
В обгрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 4,20 га, кадастровий номер 3525285800:02:000:0046, яка розташована на території Озерської сільської ради. 
20.05.2014 року ОСОБА_1  уклала із Селянською Спілкою «Лан» типовий договір оренди землі, відповідно до якого передала в оренду строком на 15 років належну їй на праві власності земельну ділянку. 
Вказує, що згідно п. 9 та п.11 Договору, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3% вартості земельного паю, враховуючи індексацію вартості землі, в натуральній або грошовій формі 1 раз на рік до 15 грудня. 
Проте, в порушення приписів законодавства та умов договору оренди землі відповідач не виплатив орендну плату за 2016-2018 роки.
Посилаючись на неналежне виконання умов договору, а саме несплату орендної плати, просить розірвати типовий договір оренди землі.
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погодившись із вказаним рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. 
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідачем не виплачена орендна плата за 2016-2018 роки, що є порушенням умов договору та є підставою для його розірвання.
Крім того вказує, що підтвердженням невиплати орендної плати СС «Лан» через Укрпошту є те, що у поштових переказах, які містяться в матеріалах справи зазначено найменування відправника – ОСОБА_2 ,яка не є стороною у спірному договорі. Такі копії поштових переказів свідчать про їх здійснення фізичною особою, а не юридичною, оскільки вони не містять номерів поточних рахунків в установах банків, найменування банків та необхідних банківських реквізитів відповідача у відповідності до вимог Правил надання послуг поштового зв`язку .
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачем допущено разове порушення строку виплати орендної плати за типовим договором від 20.05.2014 року, а саме в 2016 році, що в розумінні пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України, не є підставою для розірвання договору оренди землі. Крім того, орендна плата за 2016 рік направлена позивачу поштовим переказом, проте не отримана нею у зв`язку з неявкою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
За змістом статті 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити нормативному акту, чинному на час укладення цього договору.
Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що зазначені положення закону, які регулюють спірні правовідносини, вимагають саме систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 
ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,20 га, у тому числі рілля - 4,20 га. № НОМЕР_1 , кадастровий номер 3525285800:02:000:0046, для ведення товарного с/г виробництва, яка розташована на території Озерської сільської ради, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії КР № 042350 від 21.07.2008 року. (а.с.7-8).
20 травня 2014 року між позивачем ОСОБА_1 та селянською спілкою "Лан" в особі Швеця О.М. укладено Типовий договір оренди земельної ділянки площею 4,20 га, у тому числі рілля - 4,20 га. № НОМЕР_1 , кадастровий номер 3525285800:02:000:0046 для ведення товарного с/г виробництва, яка розташована на території Озерської сільської ради. Даний договір 21.05.2014 року зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Відповідно п. 8 зазначеного Договору договір укладено на 15 років. Орендна плата згідно п. 9 та п. 11 Договору за оренду сплачується в строк до 15 грудня поточного року в розмірі 3% вартості земельного паю враховуючи індексацію вартості землі, в натуральній або грошовій формі. (а.с.9-12).
Відповідно п.п. 28,29 Договору Орендодавець має право та обов`язок вимагати від орендаря своєчасне внесення орендної плати - згідно ст. 24 ЗУ "Про оренду землі".
Згідно п. 39 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, а також з інших підстав, визначених законом.
Згідно п. 42 Договору, за невиконання або неналежне виконання Договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього Договору.
30.01.2017 року ОСОБА_1 на адресу селянської спілки "Лан" направлено претензію щодо невиплати орендної плати за договором оренди землі від 20.05.2014 року за 2016 рік, яка 04.02.2017 року отримана представником відповідача. (а.с.14,15)
20.07.2018 року ОСОБА_1 на адресу селянської спілки "Лан" направлено претензію щодо невиплати орендної плати за договором оренди землі від 28.08.2008 року за 2017 рік та пені за несвоєчасне виконання умов договору від 20.05.2014 року та претензію щодо не укладання угоди щодо умов сплати орендної плати у натуральній формі, (а.с.16,17,18).
09.11.2018 року ОСОБА_1 повторно на адресу селянської спілки "Лан" направлено претензію від 05.11.2018 року щодо невиплати орендної плати за договором оренди від землі від 20.05.2014 року за 2017 рік та претензію від 05.11.2018 року стосовно неукладання угоди щодо умов сплати орендної плати у натуральній формі, (а.с.19,20), що підтверджується описом вкладення, (зворотна сторінка (а.с.21), проте матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем вказаного поштового відправлення.
26.02.2019 року ОСОБА_1 на адресу селянської спілки "Лан" направлено претензію від 21.02.2019 року щодо невиплати орендної плати за договором оренди від землі від 20.05.2014 року за 2016, 2017,2018 роки та претензію від 21.02.2019 року стосовно неукладання угоди щодо умов сплати орендної плати у натуральній формі, (а.с.22), що підтверджується описом вкладення, (зворотна сторінка а.с.24), що отримано представником відповідача 01.03.2019 року.
Згідно із копіями поштових переказів направлених відправником - СС "ЛАН" на ім`я адресата – ОСОБА_1 , за поштовою адресою: с.Талова Балка Світловодський район, в рахунок орендної плати за 2016-2018 роки на виконання Договору від 20.05.2014 року, (а.с.52-53, 55,59, 63, 77, 78, 81, 84).
Порушення умов спірного договору допущено разово, у 2016 році, оскільки орендну плату за цей рік направлено грошовим переказом 10.02.2017 року (а.с.77). Вказаний переказ повернуто відправнику через неявку адресата.
Вищезазначені перекази не отримано позивачем у зв`язку із неявкою адресата до АТ «Укрпошта».
Суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем істотності порушення стороною договору прав позивача.
Обгрунтованим є висновок суду, що разове порушення строків виплати орендної плати не є підставою для розірвання договору оренди належної на праві власності позивачу землі. Крім того, відповідачем вживалися заходи щодо виплати орендної плати за допомогою здійснення поштових переказів.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.
Не отримання орендної плати , яку перераховував відповідач, не свідчить про системність порушень умов укладеного договору, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, з яким погодилася колегія суддів суду апеляційної інстанції.
Крім того, позивачем не доведено порушень її прав згідно укладеного договору, оскільки сам факт сплати на її користь орендної плати за користування земельною ділянкою не стороною договору, а іншою особою - не зменшує обсягу її прав.
Позивачка по суті оскаржила спосіб розрахунку, а не його відсутність чи наявність.
Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2020 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 21.12.2020.
Головуючий суддя                                                               О.Л. Дуковський 
Судді                                                                                         О.А. Письменний  
                                                                                   О.І. Чельник