ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 м.Рівне, вул.Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року                                                                                   Справа № 918/410/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В. ,  суддя Розізнана І.В. 

представники учасників справи не викликались,       

розглянувши апеляційну скаргу Відповідача-Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй-нефтепродукт ХХІ» на рішення господарського суду Рівненської області від 26.08.2020, повний текст якого складено 31.08.2020, у справі №918/410/20  (суддя Заголдна Я.В.)

за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна 
енергопостачальна компанія» м.Рівне
до                        Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройнефтепродукт ХХІ» 
м.Усатове Біляївського р-ну Одеської обл.
про стягнення  98 973 грн. штрафу,-

У травні 2020 року до господарського суду Рівненської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» (на-далі в тексті – ТзОВ «РОЕК») про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй-нефтепродукт ХХІ» (надалі в тексті – ТзОВ «Стройнефтепродукт ХХІ») штрафу в сумі 98 973 грн. Позов обґрунтовано порушенням Відповідачем порядку повідомлення Позивача про зміну поста-чальника за Договором про постачання електричної енергії споживачу, укладеного 28.12.2018. (арк.справи 1-7). 
Рішенням господарського суду Рівненської області від 26.08.2020 у справі №918/410/20 позов задоволено. Присуджено до стягнення з Відповідача на користь Позивача 98 973 грн штра-фу. Суд вмотивував рішення тим, що Відповідач жодними доказами не довів, що ним вчинялись дії, спрямовані на уникнення порушення умов укладеного договору, не надав суду контррозра-хунку і доказів, що очікуваний обсяг споживання електроенергії у травні 2019 року був іншим, ніж визначений Позивачем та вказаний у додатку №3 до договору, який долучено до матеріалів спра-ви.(арк.справи 156-170).  
Не погоджуючись із рішенням, Відповідач подав скаргу до апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 26.08.2020 у даній справі та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.(арк.справи 184-187).
Обґрунтовуючи скаргу Відповідач зазначає, що господарський суд першої інстанції непов-но з`ясував всі обставини справи, ухваливши рішення з порушенням норм матеріального права. На думку Скаржника, суд безпідставно не взяв до уваги, що Відповідач керуючись ПРРЕЕ та вказа-ними вище умовами Договору, уклав Договір про постачання електричної енергії споживачу з Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» від 06.02.2019 №52/ 2019-Е. Крім того, у відповідності до вимог Розділу 6 ПРРЕЕ Відповідач, заявою-приєднанням до договору про постачання електричної енергії споживачу від 06.02.2019, повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» про намір змінити електропоста-чальника. Це свідчить про додержання Відповідачем процедури про зміну електропостачальника, оскільки, повністю були виконані вимоги ПРРЕЕ як спеціального нормативного акту. Більше того, згідно пункту 13.5 Договору, дія цього Договору також припиняється у разі зміни електропоста-чальника. Таким чином, зміна електропостачальника призводить до припинення дії Договору, а не до його дострокового розірвання. Відповідно, штрафні санкції, встановлені п.13.3 Договору та Комерційною пропозицією, за дострокове розірвання Договору, у випадку дострокового припи-нення договору, внаслідок зміни електропостачальника, в даному випадку не можуть бути засто-совані. Отож, право безоплатного і безсанкційного припинення Договору, внаслідок зміни електро-постачальника, встановлено умовами Договору і ПРРЕЕ. Скаржник зауважує, що норми Договору та Комерційної пропозиції, якими передбачені штрафні санкції за дострокове припинення Дого-вору внаслідок зміни електропостачальника, є нікчемними, тому визнання їх судом недійсними, шляхом подання окремого позову Відповідачем, законом не вимагається.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №918/410/20. Крім того, встановлено Позивачу строк для подання суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) Скаржнику копії відзиву протя-гом 5 днів з дня вручення ухвали, а також ухвалено розглядати апеляційну скаргу без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.(арк.справи 197).
11.11.2020 на адресу апеляційного суду надійшов відзив Позивача, у якому він заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.(арк.справи 199-203).
Розглянувши  доводи  апеляційної  скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність  додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуаль-ного права, Північно-західний апеляційний господарський суд
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ «РОЕК»-постачальник та ТзОВ «Стройнефтепро-дукт ХХІ»-споживач уклали договір від 28.12.2018 про постачання електричної енергії споживачу (надалі в тексті – Договір), за умовами пункту 2.1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі, передбачені умовами дого-вору.(арк.справи 12-18).
Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визнача-ються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.(п.5.1 Договору).
Споживач, згідно з пп.10 п.6.1 Договору, має право вільно обирати іншого електропос-тачальника та розірвати цей договір у встановленому цим договором та чинним законодавством порядку.
За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань сторони несуть відповідаль-ність, передбачену договором, його додатками та чинним законодавством.(п.9.1 Договору).
Споживач має право у будь-який момент часу змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальника, принаймні за 21 день до такої зміни вказавши дату або строки, в які буде відбуватися така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії. Зміна постачальника електричної енергії здійснюється відповідно до порядку, встановленим ПРРЕЕ.(п.п.10.1, 10.2 Договору).
У відповідності до пункту 13.1 – Договір укладено на строк, зазначений в комерційній про-позиції (додаток №2 до Договору), яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання (додаток №1 до Договору) і договірних величин споживання електричної енергії (додаток №3 до Договору) та укладається на строк до 31.12.2019, але підлягає обов`язковому перегляду протягом 10 днів від дати вказаної в п.2 Розділу XVII Зако-ну України «Про ринок електричної енергії».
За умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача, споживач зобов`я-заний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дострокове припинення договору (п.13.3 Договору).
Пунктом 13.5 сторони передбачили, що дія Договору припиняється, зокрема, у разі зміни електропостачальника.
Усі повідомлення за цим Договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто за зазначеними в цьому Договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача. (п.13.7 Договору).
Договір підписаний уповноваженими представниками та скріплений печатками сторін.(арк. справи 18).
З матеріалів справи вбачається, що до Договору сторони уклали додатки:
- Додаток №1 – Заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії спожива-чу, у якому зокрема передбачено, що початок постачання відбудеться з 01.01.2019.(арк. справи 19-20).
- Додаток №2 – Комерційна пропозиція №2.02/1-РОЕК, якою передбачено що для обрання комерційної пропозиції повинна виконуватися наступна умова: прогнозований середньомісячний обсяг споживання електричної енергії від 70 000 кВт*год. до 150 000 кВт*год.(арк.справи 21-23).
Пунктом 8 Комерційної пропозиції №2.02/1-РОЕК сторонами обумовлено, що у випадку неповідомлення (чи повідомлення з порушенням строків) постачальника про дострокове припинен-ня (розірвання) договору споживачем, споживач сплачує штраф у розмірі вартості електричної енергії, заявленої Споживачем, як прогнозований обсяг споживання в місяці, в якому було подано повідомлення про дострокове припинення дії договору.
- Додаток №3, яким погоджено договірні величини споживання електричної енергії на 2019 рік.(арк.справи 24).
З матеріалів справи вбачається, що 21.05.2019 Позивач отримав від Приватного акціонер-ного товариства «Рівнеобленерго» лист №3734 від 17.05.2020, в якому повідомлялось про зміну споживачем-Товариством з обмеженою відповідальністю «Стройнефтепродукт ХХІ» 01.06.2019 діючого електропостачальника ТзОВ «РОЕК» на нового – Приватне акціонерне товариство «Рівне-обленерго».(арк.справи 280.
27.02.2020 ТзОВ «РОЕК» направило ТзОВ «Стройнефтепродукт ХХІ» претензію з вимогою сплатити 98 973 грн. штрафу через неповідомлення всупереч умовам Договору про зміну електро-постачальника, оскільки прогнозований обсяг споживання електричної енергії споживачем у трав-ні 2019 року становив 55 000 кВт/год., а ціна електричної енергії для ТзОВ «Стройнефтепродукт ХХІ» у травні 2019 року становила 1,799519 грн за 1 кВт/год. Претензію отримано Відповідачем, однак залишено без реагування.(арк.справи 29-32).

Вважаючи, що Відповідачем порушено порядок повідомлення Позивача про зміну поста-чальника за Договором про постачання електричної енергії споживачу, укладеного 28.12.2018, останній звернувся до суду із позовом про стягнення штрафу в сумі 98 973 грн.(арк.справи 1-7).
Як вже зазначалось, рішенням від 26.08.2020 господарський суд Рівненської області задово-лив позов.(арк.справи 156-170).

Перевіривши дотримання місцевим судом вимог чинного законодавства при ухваленні оскар-жуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна Відповідача безпідставна і не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:
Предметом даного спору є стягнення штрафу за неналежне виконання умов Договору.
Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті – ГК України) – госпо-дарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобов`язань і є обов`язковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобов`язан-ня у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті – ЦК України). 
Зобов`язанням, згідно ст.509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (борж-ник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, вико-нати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтею 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських дого-ворів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбаче-них цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного Вико-нання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподар-ського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. 
Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів приймає до уваги, що відповідно до ст.ст. 626, 638 ЦК України – договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлен-ня, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зазначені норми кореспондуються з приписами ст.180 Господарського кодексу України.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обо-роту, вимог розумності та справедливості.(ст.627 ЦК України). Зміст договору згідно ч.1 ст.628 ЦК України становлять (пункти), визначенні на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов’-язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Матеріалами спарив стверджено, що з моменту укладення Договору 28.12.2018 між сторо-нами виникли відносини постачання електричної енергії, оскільки такі відносини відповідають дефініції статті 275 ГК України, коли за договором енергопостачання енергопостачальне підпри-ємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду спожива-чеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопоста-чання не допускається.
Відповідно до чч. 9, 10 ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії» (надалі в тексті – Закон) загальні положення та умови договору мають бути справедливими і прозорими, викладе-ними чітко і ясно, не містити процедурних перешкод, що ускладнюють здійснення прав спожива-ча. Жодне положення договору постачання електричної енергії споживачу не має створювати обмежень права споживача на зміну електропостачальника. Крім того, договір не може містити положення, що накладають додаткові фінансові зобов`язання на споживача, який здійснює зазна-чене право. В іншому разі таке положення вважається недійсним з моменту укладення договору.
Згідно з п.10 ч.7 ст.56 Закону умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії спо-живачу. У договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються: строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору.

Визнання договору недійсним є одним із способів захисту, який застосовується судом у випадках та порядку, визначеному законодавством.
Правове регулювання визнання правочинів недійсними здійснюється на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України.
При цьому, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.
Так, підставою недійсності правочину, відповідно до ст.215 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст.203 ЦК України, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. При цьому, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відпо-відати його внутрішній волі.
Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Таким чином безпідставними є доводи скаржника, що норми Договору та Комерційної про-позиції, якими передбачені штрафні санкції за дострокове припинення Договору в наслідок зміни електропостачальника, є нікчемними.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що договір може містити положення про покладення на споживача штрафу за дострокове розірвання договору і вказані положення не суперечать чинному законодавству та ніяким чином не обмежу-ють право споживача вільно обирати постачальника та змінювати постачальника.

Судом встановлено, що сторонами укладено договір який є публічним договором приєднан-ня, розробленим з урахуванням вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердже-ного постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (надалі в тексті – Правила) і положень Закону України «Про ринок електричної енергії».
За змістом частин 1, 4, 7 ст.179 ГК України, майново-господарські зобов`язання, які виника-ють між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами – юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договір-ними зобов`язаннями.
При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на осно-ві: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управ-ління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відс-тупати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору при-єднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.
Відповідно до статей 633-634 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона – під-приємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання пос-луг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального корис-тування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Договором принд-нання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енер-гії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Умови постачання електричної енергії, пра-ва та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електрич-ної енергії споживачу. У договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються, зокре-ма, строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односто-ронньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розір-вання договору. Жодне положення договору постачання електричної енергії споживачу не має створювати обмежень права споживача на зміну електропостачальника. Крім того, договір не може містити положення, що накладають додаткові фінансові зобов`язання на споживача, який здійснює зазначене право. В іншому разі таке положення вважається недійсним з моменту укла-дення договору.(ст.56 Закону).
Згідно зі статтею 58 Закону споживач має право змінювати електропостачальника на умовах, визначених цим Законом та правилами роздрібного ринку.
Відповідно до статті 59 Закону, зміна електропостачальника споживачем здійснюється на безоплатній основі у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку. Зміна електропоста-чальника за ініціативою споживача має бути завершена у строк не більше трьох тижнів з дня пові-домлення таким споживачем про намір змінити електропостачальника.
Правила, згідно п.1.1.1 – регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-прода-жу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку елект-ричної енергії, визначеними цими Правилами. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.
Відповідно до пункту 3.1.8 Правил, договір постачання електричної енергії споживачу укла-дається електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.
Споживач має право в установленому цими Правилами порядку на зміну електропоста-чальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії споживачу (пос-тачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) з новим електропостачальником (пункт 6.1.1 Правил).
Зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена протягом періо-ду, що починається з дня повідомлення споживачем нового електропостачальника про наміри змінити попереднього електропостачальника, але у строк, що не перевищує 21 календарний день з дня вказаного повідомлення. Днем повідомлення споживачем про намір змінити електропоста-чальника вважається дата зафіксованого звернення споживача до нового електропостачальника щодо наміру укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу. Якщо спожи-вач має чинний договір про постачання електричної енергії споживачу з фіксованим терміном (строком) дії, з метою уникнення штрафних санкцій за дострокове розірвання договору з боку попереднього електропостачальника споживач повинен повідомити нового електропостачальника про намір укласти з ним договір про постачання електричної енергії споживачу за 21 календарний день до дати закінчення терміну (строку) дії чинного договору.(п.6.1.3 Правил).
Згідно зі статтею 202 ГК України, господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов’-язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відпо-відні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (частина 2 статті 653 ЦК України).
За загальним правилом, частиною 1 статті 188 ГК України та статтею 525 ЦК України перед-бачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допуска-ється, якщо інше не установлено договором або законом.
Згідно з частинами 1 і 2 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Правовий аналіз норм чинного законодавства та умов Договору надає колегії суддів підс-тави вважати правомірним висновок суду першої інстанції, що у даному випадку і договором, і законом передбачено право споживача в односторонньому порядку розірвати договір з попереднім постачальником електроенергії та укласти договір з новим постачальником з дотриманням певної процедуру. 
Споживач має право у будь-який момент часу змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальника, принаймні за 21 день до такої зміни вказавши дату або строки, в які буде відбуватися така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії. За умови дострокового розірвання договору за ініціативою споживача, споживач зобов`язаний сплатити постачальнику передбачені обраною споживачем комерційною пропозицією штрафні санкції чи іншу фінансову компенсацію за дост-рокове припинення договору (п.п.10.1, 13.3 Договору).
Пунктом 8 Комерційної пропозиції №2.02/1-РОЕК сторонами обумовлено, що у випадку не повідомлення (повідомлення з порушенням строків) постачальника про дострокове припинення (розірвання) договору споживачем, споживач сплачує штраф у розмірі вартості електричної енер-гії, заявленої Споживачем, як прогнозований обсяг споживання в місяці, в якому було подано пові-домлення про дострокове припинення дії договору.
Матеріали справи не містять жодних доказів дотримання Відповідачем процедури зміни електропостачальника, обумовленої законодавством та Договором, попри те, що сторони узгодили обов`язок споживача повідомляти постачальника про намір змінити електропостачальну організа-цію, встановили строки такого повідомлення та передбачили наслідки невиконання обов`язку з повідомлення у вигляді штрафу.
Доказами у справі спростовуються доводи Відповідача про повне додержання ним проце-дури зміни електропостачальника та виконання вимог ПРРЕЕ, а також твердження Відповідача, що згідно п.13.5 зміна електропостачальника призводить до припинення дії Договору, а не до його дострокового розірвання. 
Тому у випадку дострокового розірвання договору за ініціативою споживача останній зобо-в`язаний сплатити постачальнику штрафні санкції за умови неповідомлення постачальника або повідомлення про дострокове припинення договору з порушенням строків встановлених догово-ром, тобто за 21 день до такої зміни.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, очікуваний обсяг споживання електричної енергії споживачем у травні 2019 року становив 55 000 кВт/год., а ціна електричної енергії для ТзОВ «Стройнефтепродукт ХХІ» у травні 2019 року становила 1,799519 грн за 1 кВт/год., що підтверджується актом №А-8747957135 приймання-передачі елект-ричної енергії за травень 2019 від 31.05.2019.(арк.справи 25, 26)
Вартість електричної енергії, заявленої споживачем, як прогнозований обсяг споживання у травні 2019 року, визначається шляхом множення ціни цього споживача на прогнозований обсяг купівлі електричної енергії цим споживачем, який наведений у додатку №3 до договору, а саме: 1,799519 грн/кВт.год. х 55 000 кВт/год. = 98 973 грн 54 коп.(арк.справи 24).
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з огляду на відсутність повідомлення Позивача про дострокове розірвання Договору вимоги про стягнення 98 973 грн. штрафу є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі в суму. 
Розглянуто всі доводи та вимоги апеляційної скарги, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.
Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, змісту зобов`язань Відпові-дача, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про часткову обґрунтованість заяв-леного позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та без-посередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України). 
Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни ос-каржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарсько-го суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Керуючись ст.ст. 34, 86, 129, 232, 233, 240, 270, 275, 276, 282, 284, 287 Господарського про-цесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд –
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройнефтепродукт ХХІ» на рішення господарського суду Рівненської області від 26.08.2020 у справі №918/410/20 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 
2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню до Верховно-го Суду за виключенням випадків, передбачених ст.287 ГПК України.
3. Матеріали справи №918/410/20 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий  суддя                                                                      Грязнов В.В. 

Суддя                                                                                              Мельник О.В. 

Суддя                                                                                              Розізнана І.В.