Справа № 991/9647/20
Провадження1-кс/991/9887/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року                                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, що звернулась із скаргою - ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015 року
В С Т А Н О В И В :
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ) ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, передбачених ст. 284 КПК України, у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015, в якій він просить:
- зобов`язати детектива НАБУ ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015 року вчинити процесуальні дії відповідно до вимог п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України щодо закриття кримінального провадження № 12015100100003812 від 01.04.2015 у зв`язку із закінченням строку досудового слідства.
Скарга обґрунтована тим, що 18.11.2020 в рамках кримінального провадження № 12015100100003812 від 01.04.2015. детективами НАБУ було проведено обшук у житлі ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.11.2020 у справі № 991/9396/20, та вилучено речі ОСОБА_3 та його дружини. На день проведення обшуку строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015, відповідно до ч. 2 ст. 219 КПК України, завершився, а за такого, детектив повинен був вчинити процесуальні дії, визначені п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто закрити кримінальне провадження у зв`язку з тим, що строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру, про що заявник повідомив детектива НАБУ ОСОБА_4 в ході обшуку, однак, вказане зауваження було проігноровано останнім. Оскільки, на думку заявника, детективом НАБУ ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015 допущена бездіяльність, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, передбачених ст. 284 КПК України, ОСОБА_3 звернувся з даною скаргою до слідчого судді.
Особа, що звернулася із скаргою, - ОСОБА_3 в судовому засіданні доводи скарги підтримав, просив задовольнити з викладених у ній підстав. Зазначив, що Законом № 2617-VIII від 22.11.2018 ч. 1 та ч. 2 ст. 219 КПК України викладено в новій редакції, яка змінює редакцію Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 та застосовується при обчисленні строку досудового розслідування кримінального провадження № 12015100100003812 від 01.04.2015.
Детектив НАБУ ОСОБА_4 заперечував проти доводів скарги, посилаючись на правомірність дій детектива та відсутність вказаної бездіяльності з його боку, просив відмовити у задоволенні скарги.
Слідчий суддя, дослідивши зміст скарги та додані до неї матеріали, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 12015100100003812 від 01.04.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.
У рамках даного кримінального провадження ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Згідно з п. 16-1 ч. 1 ст. 3 КПК України, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.
Як вбачається із матеріалів скарги, у рамках кримінального провадження № 12015100100003812 від 01.04.2015 було проведено обшук у житлі ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . 
Обшук як слідча дія характеризується примусовим характером пошукових дій і неминучим, у зв`язку із цим, вторгненням в сферу особистих інтересів осіб, щодо яких він проводиться.
Таким чином, у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015  ОСОБА_3 є особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, а за такого, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, наділений правом звернутися до суду із вказаною скаргою.
Як вбачається із матеріалів скарги, вважаючи, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12015100100003812 від 01.04.2015, відповідно до ч. 2 ст. 219 КПК України, завершився, ОСОБА_3 оскаржує бездіяльність детектива НАБУ ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк, а саме: на виконання вимог п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України детектив повинен був закрити кримінальне провадження № 12015100100003812 від 01.04.2015 у зв`язку з тим, що строк досудового розслідування у ньому закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Відповідно до п. 10. Ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017, зокрема, підпунктом 14 п. 7 § 1 Розділу 4, внесено зміни до ч. 1 ст. 219 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України (в чинній редакції), строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Як вбачається з  п. 4 § 2 Розділу 4 «Прикінцеві положення» вказаного Закону за № 2147-VIII від 03.10.2017, підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
В ході судового розгляду клопотання встановлено, що відомості про вказане кримінальне правопорушення первинно внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015100100003812  01.04.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. 
Оскільки, вищевказані зміни не мають ретроспективної дії в часі, відомості про зазначене кримінальне правопорушення первинно внесено до ЄРДР до введення їх в дію, жодній особі про підозру не повідомлялось, а Кримінальний процесуальний кодекс України (в редакції, чинній на момент внесення таких відомостей до ЄРДР – 01.04.2015) передбачав початок обчислення строків досудового розслідування лише з моменту повідомлення особі про підозру, то слідчий суддя дійшов до висновку, що підстави для закриття кримінального провадження № 12015100100003812 01.04.2015 відсутні, а за такого, детективом НАБУ ОСОБА_4 не допущено бездіяльність, оскаржену ОСОБА_3 .
Що стосується доводів ОСОБА_3  щодо необхідності застосовувати ч. 1 та ч. 2 ст. 219 КПК України в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018, то аналізом приписів ст. 219 КПК України встановлено, що фраза «з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань» в ч. 1 та ч. 2 вказаної статті стосується кримінальних проваджень, в яких відомості про кримінальні правопорушення до ЄРДР внесені після набрання чинності зазначеною редакцією статті та не мають зворотної дії в часі.
Враховуючи вищевикладене, у задоволенні скарги ОСОБА_3 слід відмовити.
Керуючись статтями 303, 306-307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ                                                                    ОСОБА_5