Ухвала
Іменем України
24 листопада  2020 року
м. Київ
справа № 161/5920/20
провадження № 51- 5312 ск 20 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової 
палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 червня 2020 року та на ухвалу Волинського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року, якою повернуто апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 і відмовлено в задоволенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного вироку,
встановив:
Захисник ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду з касаційною скаргою, у якій просить витребувати матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , зупинити виконання оскаржуваних судових рішень, скасувати зазначені судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Скаргу розглянути з його участю. При цьому, не погоджуючись з судовими рішеннями, захисник вказує про їх перегляд в касаційному порядку з підстав істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність і неповноти судового розгляду. 
Посилається на те, що судом першої інстанції:
- було порушено принцип безпосередності судового розгляду при дослідженні доказів, оскільки потерпілий в порушення вимог статей 7, 23 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), жодного разу не був присутній в суді, не давав показань суду, суд не вжив заходів щодо забезпечення присутності потерпілого під час судового розгляду, обмежившись письмовою заявою потерпілого про розгляд провадження без його участі;
- не було роз`яснено ОСОБА_5 можливість укладення між ним та потерпілим угоди про примирення, що призвело до істотного порушення права на захист, оскільки в такий спосіб засуджений міг би реалізувати можливість закріпити позицію потерпілого щодо примирення з обвинуваченим у формі угоди, обравши оптимальне покарання;
- не досліджено усіх обставин у кримінальному провадженні і не враховано те, що на утриманні обвинуваченого ОСОБА_5 перебувала мати ОСОБА_6 , яка має інвалідність другої групи по зору, що позбавило обвинуваченого звернутися раніше за правовою допомогою до захисника, тому звернувся лише 08 липня 2020 року.
Вважає, що апеляційний суд необґрунтовано відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку щодо ОСОБА_5 , що є перешкодою у доступі до правосуддя, оскільки не врахував думку прокурора про те, що вирок не вступив в законну силу, поки тривають карантинні заходи на території України, і який не заперечував проти поновлення строку.
Суд, перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Згідно з ч. 2 ст. 113 КПК будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. 
Частиною 5 ст. 115 КПК передбачено, що при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.
Відповідно до ст. 116 КПК процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Із матеріалів провадження за скаргою захисника ОСОБА_4 убачається, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 червня 2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі – КК), із застосуванням положень ст.71 КК, до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць.
17 липня 2020 року захисник  ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на вказаний вирок та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції.
Волинський апеляційний суд ухвалою від 20 серпня 2020 року, враховуючи положення п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК,  повернув подану апеляційну скаргу у зв`язку із закінченням строку апеляційного оскарження та відсутністю підстав для його поновлення.
Приймаючи зазначене рішення, апеляційний суд виходив з того, що засуджений ОСОБА_5 був присутній у судовому засіданні 04 червня 2020 року під час оголошення вироку (а.п. 54-58), копію якого йому було вручено 04 червня 2020 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах провадження (а.п.59), а  отже, з урахуванням положень п.1 ч.2 ст.395 КПК, останній день для подачі апеляційної скарги засудженим, з урахуванням того, що 04 та 05 липня 2020 року вихідні дні (субота, неділя), припадав на 06 липня 2020 року.
Апеляційний суд зазначив, що апеляційна скарга до суду захисником ОСОБА_4 подана лише 17 липня 2020 року, тобто після спливу передбаченого законом 30-денного строку на апеляційне оскарження вироку, що підтверджується відміткою - штемпелем суду першої інстанції на апеляційній скарзі (а.п.74).
У поданому до суду клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, яке викладено в апеляційній скарзі, захисник, як на підставу поважності пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення посилався на те, що судом першої інстанції не було належно роз`яснені  ОСОБА_5 порядок та строк апеляційного оскарження вироку. Крім того, захисник зазначав про те, що прокурор повідомив обвинуваченому, що вирок не набере законної сили, поки триватимуть карантинні заходи.
Проте апеляційний суд, наведену апелянтом обставину не визнав поважною причиною пропуску строку та відповідно такою, що дає підстави для його поновлення, оскільки, як вбачається із журналу судового засідання та вироку від 04 червня 2020 року, обвинувачений був присутній при його ухваленні, і в цей день отримав його копію. У резолютивній частині цього вироку судом першої інстанції чітко та зрозуміло роз`яснено порядок та строк його оскарження, а також час набрання вироком  законної сили в разі  його не оскарження та оскарження в апеляційному порядку.
В ухвалі суд апеляційної інстанції вказав, що посилання апелянта про роз`яснення прокурором обвинуваченому того факту, що вирок не набере законної сили до закінчення карантинних заходів, введених на території України, свого логічного підтвердження в ході розгляду клопотання, не знайшло.
Доводи у касаційній скарзі про не дослідження апеляційним судом усіх обставин у кримінальному провадженні та не враховано те, що на утриманні обвинуваченого ОСОБА_5 перебувала мати ОСОБА_6 , яка має інвалідність другої групи по зору, що позбавило обвинуваченого звернутися раніше за правовою допомогою до захисника, непереконливі.
Із наданої ухвали суду апеляційної інстанції, не убачається, що  у клопотанні про поновлення апеляційного строку захисником були наведені вказані доводи. 
Крім того, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання захисника  про поновлення строку апеляційного оскарження вироку в даному провадженні задоволенню не підлягає, оскільки  будь-яких інших підстав з приводу поважності пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення, засуджений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 не навели, та не надали з цього приводу жодних належних і допустимих доказів, у зв`язку з чим цей строк  міг би бути поновлений судом. 
П. 4 ч.3 ст.399 КПК  передбачено, що апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Врахувавши зазначені положення КПК, апеляційний суд повернув захиснику ОСОБА_4 апеляційну скаргу, яка подана після закінчення передбаченого закономстроку на апеляційне оскарження судового рішення, і при цьому не було наведено поважних підставз наданням відповідних доказів для поновлення такого строку.
Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного суду про те, що наведені захисником причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважними та такими, які перешкодили засудженому та стороні захисту раніше подати апеляційну скаргу. 
Касаційна скарга захисника не містить доводів на спростування висновків апеляційного суду, викладених в ухвалі цього суду на обґрунтування прийнятого рішення.
З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку, що ухвалу апеляційного суду постановлено відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Доводи у скарзі захисника про незаконність та необґрунтованість вироку щодо ОСОБА_5 не можуть бути предметом перевірки Судом, оскільки відповідно до положень ч.1 ст.424 КПК, до суду касаційної інстанції можуть бути оскаржені вироки суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку. У даному провадженні вирок суду першої інстанції не був предметом перегляду в  суді апеляційної інстанції. 
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Зазначене захисником у резолютивній частині касаційної скарги клопотання  про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, не може бути вирішено Судом в даному провадженні, оскільки таке питання вирішується в порядку, передбаченому положеннями ст.430 КПК, у разі відкриття касаційного провадження за скаргою та витребування матеріалів кримінального провадження. 

Крім того, прохання у касаційній скарзі захисника про розгляд провадження з його участю у даному провадженні, може бути вирішено судом касаційної інстанції лише після відкриття касаційного провадження за скаргою.

Проте, Судом не встановлено підстав для відкриття провадження.   

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 червня 2020 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 20 серпня 2020 року, якою повернуто апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 і відмовлено в задоволенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного вироку, відмовити. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                          ОСОБА_3