ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 листопада 2020 року 	м. Дніпро	справа № 804/5544/14	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого  судді  Панченко О.М. (доповідач),
суддів:                        Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,     

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРІ УКРАЇНА»
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року (суддя Горбалінський В.В., м. Дніпро) у справі № 804/5544/14
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРІ УКРАЇНА»
до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - 

встановив:

У липні 2020 року ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» звернулось до суду із заявою про поворот виконання рішення, у якій просило:
- допустити поворот виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 у справі №804/5544/14, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020 у справі №804/5544/14;
- стягнути на користь ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» з Державного бюджету України грошові кошти в сумі 30 076 582,00 грн., сплачені згідно з платіжним дорученням №18026 від 15.06.2017 на виконання ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017 у справі №804/5544/14.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 у задоволенні заяви ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» про поворот виконання рішення відмовлено.
Вказане рішення суду мотивовано відсутністю підстав, що визначені ч. 1 ст. 380 КАС України, за настання яких суд може прийняти рішення про поворот виконання судового рішення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» оскаржило його в апеляційному порядку.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказав, що суд першої інстанції у спірному випадку, враховуючи норми ч. 6 ст. 7 КАС України, мав застосувати за аналогією права норми ч. 7 ст. 380 КАС України та розглянути заяву ТОВ «КАРІ УКРАЇНА», яке є позивачем у справі, про поворот виконання рішення, що є належним шляхом поновлення його порушеного права, який полягає у стягненні з Державного бюджету України грошових коштів у сумі 30  076  582 грн., оскільки сума коштів у цьому розмірі була сплачена на корить Державного бюджету України за скасованим рішенням. Враховуючи зазначене, скаржник просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення про задоволення заяви ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» про поворот виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 по вправі № 804/5544/14, що залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020 р.
Відповідач з апеляційною скаргою не погодився, надав відзив на неї, у якому просив у її задоволенні відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. В обґрунтування своєї позиції відповідач вказав про відсутність підстав, що визначені вичерпним переліком ч. 1 ст. 380 КАС України для допущення судом повороту виконання рішення. Також зазначив, що податковим повідомленням-рішенням № 0000372201 від 10.02.2014 не передбачено погашення суми нарахованих згідно нього зобов`язань шляхом їх сплати згідно платіжного доручення до Державного бюджету України, оскільки вказане податкове повідомлення-рішення винесено на зменшення від`ємного значення з ПДВ, що у разі узгодження такого рішення підлягає відображенню у картці особового рахунку платника податків. Крім того, відповідач вказав на те, що призначення платежу у платіжному дорученні, що надано скаржником до суду першої інстанції, містить відомості щодо іншої справи та іншого періоду нарахування податкових зобов`язань, які не мають відношення до податкового повідомлення-рішення № 0000372201 від 10.02.2014.
У судовому засіданні 11.11.2020 представник відповідача вказану позицію підтримав.
Представник скаржника у судове засідання 11.11.2020 не з`явився, надав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням його на самоізоляції до отримання тесту щодо підтвердження гострої респіраторної хвороби COVID-19, а також необхідністю підготовки своєї позиції по справі з урахуванням відзиву відповідача на апеляційну скаргу, який він отримав тільки 09.11.2020.
Колегія суддів зазначає, що обставини, наведені скаржником у вказаному клопотанні не підтверджені жодними доказами, а тому клопотання є безпідставним і задоволенню не підлягає.
За таких обставин, враховуючи норми ч. 2 ст. 313 КАС України, справу розглянуто за відсутності представника скаржника.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи підтверджено, що на підставі акту перевірки №59/2202/37989494 від 15.01.2014, ГУ ДФС у Дніпропетровській області було винесено податкове повідомлення-рішення № 0000372201 від 10.02.2014 про зменшення ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» розміру від`ємного значення з ПДВ у розмірі 31  540  381 грн.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2014 по справі № 804/5544/14 позов ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 000037222201 від 10.02.2014 в частині зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ у розмірі 1  463 799 задоволено.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2015 по справі № 804/5544/14 постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2014 скасована, позов ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» про скасування податкового повідомлення-рішення № 000037222201 від 10.02.2014 задоволено повністю.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.04.2017 постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24.12.2015 по справі № 804/5544/14 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2014 по справі № 804/5544/14 залишено без змін.
Згідно платіжного доручення № 18026 від 15.06.2017 ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» на рахунок Державного бюджету України було сплачено грошові кошти у сумі 30  076  582 грн.
Постановою Верховного Суду від 13.06.2019 по справі № 804/5544/14 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2014 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2017 скасовано у частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0000372201 від 10.02.2014 в частині зменшення ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» від`ємного значення з ПДВ на суму 30 076 582 грн. та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 по справі 
№ 804/5544/14 позов ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0000372201 від 10.02.2014 задоволено у повному обсязі.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020 вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 09.09.2020 по справі № 804/5544/14 касаційну скаргу ГУ ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020 повернуто скаржнику.
Враховуючи зазначене, а також сплату ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» до Державного бюджету України грошової суми у розмірі 30 076 582 грн. згідно платіжного доручення № 18026 від 15.06.2017, підприємство звернулось до суду із заявою про поворот виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 у справі №804/5544/14, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020 у справі №804/5544/14.
При вирішенні вказаної заяви колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.380 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він:
1) закриває провадження у справі;
2) залишає позов без розгляду;
3) відмовляє в позові повністю;
4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Згідно ч.7 ст.380 Кодексу адміністративного судочинства України якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, законодавством встановлено чіткий перелік умов, настання яких, допускають виникнення повороту виконання рішення суду. Зазначений перелік умов наведений в статті 380 КАС України і він є вичерпний.
Заява скаржника мотивована необхідністю поновлення його порушеного права внаслідок сплати до державного бюджету згідно платіжного доручення № 18026 від 15.06.2017 суми
30 076 582 грн. за результатами розгляду 06.06.2017 Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом справи № 804/5544/14.
Стосовно вказаних обставин колегія суддів зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджено, що згідно платіжного доручення № 18026 від 15.06.2017 ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» до Державного бюджету України були сплачені грошові кошти у розмірі 30 076 582 грн. з призначенням платежу: сума ПДВ в системі електронного адміністрування за травень 2017 року в виконання ухвали ДААС від 06.06.2017, справа № 804/554/14 (т. 119 а.с. 107).
У особовій картці платника податків ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» за 2017 рік сплата вказаної суми не відображена (т. 119 а.с. 131-147).
Третім апеляційним адміністративним судом у постанові від 23.06.2020 по справі
№ 804/5544/14 встановлено, що сума від`ємного значення, що визначена до зменшення згідно податкового повідомлення-рішення № 0000372201 від 10.02.2014 включає в себе суму від`ємного значення з ПДВ, сформовану за результатами господарських операцій ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» з контрагентами-постачальниками за січень-серпень 2013 у розмірі 7 720  983 грн. та суму завищення розміру показника рядка 24 податкової декларації з ПДВ за серпень 2013 року, що виникла внаслідок реалізації раніше імпортованих товарів на території України за ціною, що нижче їх митної вартості, у розмірі 22 355  598 (т. 119 а.с. 101-106).
Отже, має місце помилкове визначення ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» призначення платежу у платіжному дорученні № 18026 від 15.06.2017, а саме щодо визначення номера судової справи, за рішенням у якій була здійснена сплата (№ 804/554/14 замість № 804/5544/14), а також щодо визначення періоду сплати (у цьому випадку має бути зазначено не період, а податкове повідомлення-рішення, згідно якого визначена сума від`ємного значення до зменшення - № 0000372201 від 10.02.2014).
Також, колегія суддів погоджується з твердженням відповідача, що зі змісту податкового повідомлення-рішення № 0000372201 від 10.02.2014 (форма «В4») вбачається, що у разі набуття вказаним податковим повідомленням-рішенням статусу узгодженого, його погашення мало відбутися шляхом відображення в особовій картці платника податків суми зменшення від`ємного значення з ПДВ, а не шляхом сплати грошових коштів до Державного бюджету України.
Водночас, колегія суддів зазначає, що питання повернення платникам податків помилково сплачених грошових зобов`язань врегульовано нормами ст. 43 Податкового кодексу України, відповідно до якої ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» має право звернутися до податкового органу із заявою про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі за умови відсутності у нього податкового боргу.
Крім того, колегія суддів не погоджується з твердженням скаржника щодо необхідності застосування у спірному випадку аналогії права згідно норм ч. 6 ст. 7 КАС України з метою поновлення його порушеного права, оскільки грошові кошти згідно платіжного доручення № 18026 від 15.06.2017 були перераховані ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» самостійно у добровільному порядку.
Окрім цього, у призначенні платежу згідно платіжного доручення № 18026 від 15.06.2017 мова йде про сплату грошових коштів згідно ухвали ДААС від 06.06.2017, яка в подальшому була скасована,  а у заяві про поворот виконання скаржник просить допустити поворот виконання іншого рішення - рішення Третього апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020, яке було винесено вже після сплати скаржником грошових коштів згідно платіжного доручення № 18026 від 15.06.2017, та яке не було ані змінено, ані скасовано.
Отже, у спірному випадку має місце не порушення права скаржника, а помилкова добровільна на власний розсуд сплата ним грошових коштів до державного бюджету.
Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав, вичерпний перелік яких визначено ч. 1 ст. 380 КАС України, для задоволенні заяви скаржника про поворот виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 у справі №804/5544/14, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.06.2020 у справі №804/5544/14, та про відмову у задоволенні вказаної заяви.
Окремо колегія суддів зазначає, що 11.11.2020 до суду надійшло клопотання скаржника про витребування додаткових доказів, у якому останній просив витребувати у відповідача довідки щодо періоду, за який у ТОВ «КАРІ УКРАЇНА» в інтегрованих картках платника податків відображена сплата суми податкового повідомлення-рішення № 0000372201 від 10.02.2014 у розмірі 30 076 582 грн., та зменшення суми від`ємного значення, а також інтегрованих карток платника податків за період з 10.02.2017 по 11.11.2020.
Стосовно вказаного клопотання колегія суддів зазначає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки витяг з інтегрованої картки за 2017 рік, коли скаржником була здійснена сплата грошових коштів згідно платіжного доручення № 18026 від 15.06.2017, наявна у матеріалах справи та знайшла оцінку колегії суддів (т. 119 а.с. 131-147). Витребування витягів інтегрованої картки платника податків за інші періоди є недоцільним, оскільки вказані періоди не мають відношення до вимог заяви, що розглядається.
Також, колегія суддів зазначає, що вимоги клопотання про витребування доказів є некоректними, оскільки скаржник просить витребувати довідку з інформацією про сплату ним суми податкового повідомлення-рішення № 0000372201 від 10.02.2014 у сумі 30 076 582 грн. Разом із цим, платіжного доручення з таким призначенням платежу, а саме – сплата грошових коштів у сумі 30 076 582 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № 0000372201 від 10.02.2014 скаржником до суду не надано.
Враховуючи зазначене, у клопотанні скаржника про витребування доказів колегією суддів відмовлено.
Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРІ УКРАЇНА» – залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року у справі № 804/5544/14 – залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до статей 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складений 19.11.2020 р.
   
Головуючий   суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов