П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/2053/20 
                                                            Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Петричкович А.І.  
Суддя-доповідач -  Матохнюк Д.Б.   

06 жовтня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Матохнюка Д.Б. 
суддів:  Совгири Д. І.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Генерального штабу Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :
у квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_1 ), Генерального штабу Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_2 (в/ч НОМЕР_2 ) в якому просила:
-визнати протиправним та скасувати наказ Об`єднаного центру цивільно-військового співробітництва штабу об`єднаних сил №129 від 16.02.2020 в частині про звільнення молодшого сержанта ОСОБА_1 з військової служби в запас через службову невідповідність; 
- визнати протиправним та скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_3 (по особовому складу) від 13.03.2020 № 6-РС про звільнення з військової служби за контрактом в запас сержанта ОСОБА_1 штаб-сержанта 3 категорії відділення персоналу та стройового на підставі пункту “д” пункту другого частини 5 статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” (через службову невідповідність); 
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.03.2020 № 64 про звільнення з військової служби в запас та виключення зі списків особового складу частини з 17.03.2020 сержанта ОСОБА_1 штаб-сержанта 3 категорії відділення персоналу та стройового на підставі пункту “д” пункту другого частини 5 статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” (через службову невідповідність); 
- поновити сержанта ОСОБА_1 на попередній посаді штаб-сержанта 3 категорії відділення персоналу та стройового в/ч НОМЕР_3 з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 18.03.2020 по день постановлення рішення в справі та видати матеріальне забезпечення, а також зарахувати період вимушеного прогулу до її вислуги років (як в календарному, так і в пільговому обчисленні) до строку вислуги у військовому званні.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог. 
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 в період з 21.03.2015 по 17.03.2020 проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (місто Хмельницький).
На виконання наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 20.11.2019 № 122/ДСК та відповідно пп. 2.1 п. 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.11.2019 року №264 молодший сержант ОСОБА_1 вибула у відрядження до Об`єднаного центру цивільно-військового співробітництва штабу Об`єднаних Сил м. Краматорськ Донецької області, з 24.11.2019 до окремого розпорядження, для виконання службових (бойових) завдань.
Згідно пп. 1.1.1.2. п. 1 наказу Командувача Об`єднаних Сил (по стройовій частині) від 26.11.2019 №289/ДСК молодший сержант ОСОБА_1 вважається такою, що прибула до складу сил та засобів, та беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, з метою виконання службових (бойових) завдань.
Із змісту протоколу ДНК-2 №349 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 08.02.2020 встановлено, що 08 лютого 2020 року о 02:00 в розташуванні Об`єднаного центра цивільно-військового співробітництва ( АДРЕСА_1 ) було виявлено військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду під час виконання службових обов`язків (довідка з КЛПУ “Міський наркологічний диспансер м. Краматорськ” №183 від 08.02.2020), чим остання вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. 
Також, зазначені пояснення особи, яка притягається до відповідальності із змісту яких встановлено, що 08.02.2020 близько 01.00 вона вжила алкогольні напої, у приміщенні Об`єднаного центра цивільно-військового співробітництва ( АДРЕСА_1 ) та була виявлена співробітниками ВСП у стані алкогольного сп`яніння. Тест на стан алкогольного сп`яніння пройшла добровільно. Свою провину визнала в повному обсязі.
Крім того, довідкою КЛПУ "Міський наркологічний диспансер м. Краматорська" №183 від 08.02.2020, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває у стані гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю, 1,44 проміле, сп`яніння.
Згідно акту службового розслідування від 16.02.2020 встановлено, що під час з`ясування обставин, посадовими особами Донецького ЗВ ВСП був вишикуваний особовий склад ОЦ ЦВС у кількості 7 військовослужбовців та 1 військовослужбовець інформаційного агентства МО України. За результатами роботи було виявлено 3 військовослужбовця, які перебували з ознаками алкогольного сп`яніння. Близько 05.00 08.02.20 військовослужбовців які перебували з ознаками алкогольного сп`яніння було доставлено до КЛПУ “Міський наркологічний диспансер м. Слов`янськ” у м. Краматорськ Донецької області, де встановлено діагнози: зокрема, молодший сержант ОСОБА_1 - “гостра інтоксикація внаслідок вживання алкоголю, 1,44 проміле” (довідка № 183 від 08.02.2020).
Відповідно до п. 6 наказу Командувача об`єднаних сил №129 від 16.02.2020 Про результати службового розслідування, за неналежне виконання службових обов`язків, щодо недотримання вимог статей 11,13,16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в частині зобов`язання свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, додержування вимог безпеки, вживання заходів до запобігання травматизму повсякденного підвищування фізичної загартованості і тренованості, утримування від шкідливих для здоров`я звичок, піклування про збереження свого здоров`я, порушення вимог статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в частині зобов`язання кожного військовослужбовця не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби в порядку статті 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старшому офіцеру групи з питань гуманітарної допомоги Об`єднаного центру цивільно-військового співробітництва штабу об`єднаних сил м. Краматорськ молодшому сержанту ОСОБА_1 оголосити дисциплінарне стягнення - звільнення з військової служби через службову невідповідність.
При цьому, аркушем бесіди від 17.03.2020 з штаб - сержантом 3 категорії відділення персоналу та стройового ОСОБА_1 стверджено проведення бесіди, зокрема повідомлено, що позивач звільняється з військової служби у запас за підпунктом "д" (через службову невідповідність) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Згідно з витягом з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13.03.2020 № 6-РС, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” підпункту “д” (через службову невідповідність), з сержантом ОСОБА_1 , штаб сержантом 3 категорії розірвано контракт про проходження військової служби за контрактом, звільнено з військової служби за контрактом осіб сержантського складу.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.03.2020 № 64, розірвано контракт про проходження військової служби та звільнено з військової служби за контрактом осіб старшинського складу сержанта ОСОБА_1 , штаб-сержанта 3 категорії відділення персоналу та стройового, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13 березня 2020 року № 6-РС у запас за підпунктом „д” (через службову невідповідність) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу”, вважати, що 17 березня 2020 року справи та посаду здала і направити для зарахування на військовий облік до Хмельницького об`єднаного міського військового комісаріату м. Хмельницький. З 17 березня 2020 року виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Не погоджуючись із вказаними наказами та вважаючи звільнення незаконним, ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.
За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись нормами чинного законодавства дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.
Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25 березня 1992 року (Закон №2232-XII). Цей Закон також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Проходження військової служби здійснюється:
-громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом;
- іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.
Частиною 4 ст. 2 Закону № 2232-XII визначено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Так, загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України №548-XIV від 24 березня 1999 року «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (Статут внутрішньої служби).
Згідно з ч.ч. 2, 4 вступу до Статуту внутрішньої служби визначено, що Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України.
Дія Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та на інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.  
Статтею 4 Статуту визначено, що повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно зі ст.ст. 5, 6 Статуту внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.
Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.
Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.
Згідно зі ст.ст. 26, 27 Статуту, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.
Так, Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від  24  березня 1999 року № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (Дисциплінарний статут).
Дисциплінарний статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
Статтею 4 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.
Згідно зі ст. 48 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);  є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Згідно зі ст. 83 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Частиною 1 ст. 84 Дисциплінарного статуту визначено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Згідно з ч.ч. 1, 7 ст. 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).
Відповідно до ст. ст. 86, 87 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.
Так, підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений Наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 608 (Порядок №608).
Згідно з п. 2 розділу І Порядку № 608, службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Відповідно до п. 3 розділу ІІ Порядку № 608, службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб.
Згідно з п. 1-5 розділу V Порядку № 608,  за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини. У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити. Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожен учасник службового розслідування має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.
Окрім цього, колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо врахування постанови Донецького апеляційного адміністративного суду по справі № 234/2301/20, якою зокрема надано правову оцінку довідці КЛПУ "Міський наркологічний диспансер м. Краматорська" № 183 від 08.02.2020 і де зазначено, про те, що така є недопустимим доказом, оскільки викладені в ньому відомості є нерозбірливими для читання з огляду на таке.
Так, судом першої інстанції для з`ясування усіх обставин справи № 560/2053/20 витребувано довідку КЛПУ "Міський наркологічний диспансер м. Краматорська" №  183 від 08.02.2020, яка читається і є зрозумілою, а тому апеляційний суд погоджується що така є належним, допустимим та достовірним доказом в розумінні ст ст. 73-75 КАС України.
Разом з тим варто зазначити, що вчинення позивачем дисциплінарного проступку підтверджується іншими наявними у справі належними і допустими доказами а саме: 1) поясненнями позивача, зазначеними в протоколі по військове адміністративне правопорушення; 2) протоколом Військової служби правопорядку Збройних сил України серія ДНК -2 № 349 про військове адміністративне правопорушення; 3) актом службового розслідування від 16.02.2020.
Враховуючи викладене вище, а також встановлення за результатами службового розслідування факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що підтверджується відповідними письмовими доказами, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржувані накази прийняті відповідачами на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.01.2020 року у справі №805/4255/16-а, від 25.09.2019 року у справі №813/2238/16.
Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються  встановленими у справі обставинами.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.
          
Головуючий	 	 	Матохнюк Д.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Совгира Д. І.    Шидловський В.Б.