П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4521/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Михайлов О.О.  
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
04 листопада 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу акціонерного товариства "Альфа-Банк" на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року  (постановлену у м. Хмельницькому 18.08.2020) у справі №560/4521/20, 
В С Т А Н О В И В :
Акціонерне товариство "Альфа-Банк" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просило суд замінити сторону виконавчого провадження, де стягувач - АТ "Укрсоцбанк" на АТ "Альфа-Банк".
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.08.2020 заяву акціонерного товариства "Альфа-Банк" про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса повернено без розгляду.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, АТ "Альфа-Банк" подана апеляційна скарга у якій заявник просить скасувати ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.08.2020 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 31.10.2017 вчинено виконавчий напис №24545 про  стягнення з Виробничо-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю "Антей ЛТД" заборгованості за кредитним договором №890/123-НКЛ від 24.07.2007. Згідно з рішенням №3/2019 від 10.09.2019 загальними зборами акціонерів АТ "Альфа-Банк" та єдиним акціонером АТ "Укрсоцбанк" затверджено рішення про реорганізацію АТ "Укрсоцбанк" шляхом приєднання до АТ "Альфа-Банк". Рішенням єдиного акціонера АТ "Укрсоцбанк" №5/2019 від 15.10.2019 визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ "Укрсоцбанк", які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ "Альфа-Банк" з дати, визначеної у передавальному акті, а саме з 15.10.2019. Внаслідок реорганізації відбулася заміна кредитора та іпотекодержателя, а саме АТ "Альфа-Банк" набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчим написом. 
За вказаних обставин виникає ситуація при якій, заявник, будучи фактичним кредитором у виконавчому написі нотаріуса, не може набути статусу стягувача за ним, оскільки, з однієї сторони відсутні виконавчі провадження за виконавчим написом нотаріуса, а з іншої виконавчий напис нотаріуса не є виконавчим листом, щоб могло бути підставою для застосування положень ч.4 ст.379 КАС України.
На думку апелянта існує прогалина у матеріальному та процесуальному праві щодо вирішення питань, пов`язаних із заміною стягувача або боржника у виконавчому написі нотаріуса до відкриття виконавчого провадження. При цьому, за змістом ст.379 КАС України суд має право заміняти сторону виконавчого провадження як після, так і до його відкриття. Відтак, висновки суду першої інстанції не є обґрунтованими. 
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до п.19 ст.34 Закону України "Про нотаріат" вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.
Згідно з ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.
Відповідно до положень ст.88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.
Згідно з ст. 90 Закону України "Про нотаріат" стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; судові накази; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчих написів нотаріусів.
Отже, виконавчі листи та виконавчі написи нотаріуса є різними видами виконавчих документів.
Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" в разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Згідно ч.1 ст.379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Відповідно до ч.4 ст.379 КАС України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Таким чином, виконавчий напис №24545 від 31.10.2017 може бути пред`явлений для виконання до відділу (підрозділу) державної виконавчої служби або приватного виконавця для примусового виконання відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" протягом трьох років з дня його вчинення. У рамках такого виконавчого провадження відбувається заміна сторони виконавчого провадження на підставі наведених норм.
АТ "Альфа-Банк" не надано доказів відкриття відкритого виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса №24545 від 31.10.2017.
Водночас, як обґрунтовано зауважив суд першої інстанції, зміст ч.4 ст.379 КАС України свідчить про те, що положення даної норми стосуються виключно заміни стягувача у виконавчому листі, тоді як предметом спору у справі є заміна стягувача у виконавчому написі нотаріуса.
Згідно з ч.2 ст.167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про очевидну безпідставність та необґрунтованість заяви АТ "Альфа-Банк" про заміну сторони виконавчого провадження. Відтак, судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви АТ "Альфа-Банк", а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу акціонерного товариства "Альфа-Банк" залишити без задоволення, а  ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Мацький Є.М.    Сушко О.О.