УХВАЛА

16 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 520/10488/19
адміністративне провадження № К/9901/28255/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Харківській області (далі - ГУ ДПС) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2020 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Системи прогресивної очистки» до  Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування наказу та податково повідомлення-рішення,
УСТАНОВИВ:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2020, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2020, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 28.10.2019 № 00000410511. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
27.10.2020 ГУ ДПС подало до Верховного Суд касаційну скаргу на вище зазначені судові рішення, в якій підставою касаційного оскарження зазначило пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає нормі пункту 4 частини другої статті 330 КАС, якою встановлено, що у касаційні скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
ГУ ДПС у касаційні скарзі наводить довід про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм пунктів 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» без урахування висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 10.04.2020 у справі № 816/4409/15, від 06.09.2019 у справі № 820/285/18.
Обґрунтовуючи вище зазначений довід, відповідач вказує, що суди попередніх інстанцій не врахували такі обставини: наявність негативної податкової інформації щодо контрагентів позивача, якою зафіксовано відсутність основних фондів та ресурсів, необхідних для здійснення господарської діяльності, відсутність підприємств за податковою адресою; відсутність первинних документів на підтвердження факту перевезення придбаних у контрагентів товарів; посадові особи контрагентів є фігурантами кримінальних проваджень за фактами умисного ухилення від сплати податків та фіктивного підприємництва.
У зазначених постановах висновок Верховного Суду, на який посилається ГУ ДПС, стосується доказів у справі, а саме: достовірності первинних документів та встановлення на підставі оцінки доказів обставин щодо здійснення господарських операцій. ГУ ДПС не зазначає, в чому саме  полягає неврахування судами першої та апеляційної інстанцій цього висновку Верховного Суду. 
Таке формальне зазначення підстави касаційного оскарження, без зазначення, у чому полягає не відповідність правозастосування в оскаржуваній постанові апеляційного суду постановам Верховного Суду  від 10.04.2020 у справі № 816/4409/15, від 06.09.2019 у справі № 820/285/18, не може бути оцінено як дотримання відповідачем вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС.
Доводи ГУ ДПС фактично стосуються оцінки доказів судами попередніх інстанцій у цій справі. Разом з тим, ГУ ДПС не вказує підставою касаційного оскарження пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС, а відповідно до частини другої статті 341 КАС переоцінка доказів знаходиться поза межами касаційного перегляду справи.
З урахуванням змін до глави 2 розділу ІІІ КАС, які набрали чинності з 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятоїстатті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2020.
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ять статті 332, статтею 359 КАС,-  
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2020 повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	Є.А. Усенко