ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/7572/20                                         Прізвище судді (суддів) першої інстанції: 
                                                                                                                 Патратій О.В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді          Костюк Л.О.;                    
суддів:                                Бужак Н.П., Кобаля М.І.;
за участю секретаря:      Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від  07 липня 2020 року (розглянута у порядку спрощеного позовного провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донвторресурси» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними дій та зобов`язати розглянути заяву, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Донвторресурси» (далі - позивач, ТОВ «Донвторресурси») звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України (далі - відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Державної служби геології та надр України щодо повернення документів відносно отримання ТОВ «Донвторресурси» спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону з метою видобування первинних каолінів, ділянок Південний кар`єр та Північний кар`єр Іванівського родовища, Донецька область, Волноваський район (відповідно до відповідно до пп. 1 п. 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 30.05.2011 року № 615);
- зобов`язати Державну службу геології та надр України розглянути заяву та додані до неї документи про надання ТОВ «Донвторресурси» спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону з метою видобування первинних каолінів, ділянок Південний кар`єр та Північний кар`єр Іванівського родовища, Донецька область, Волноваський район у відповідності до Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 30.05.2011 року № 615 в редакції, яка була затверджена Постановою КМУ № 928 від 23.10.2019 року «Про внесення змін до Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами» та яка діяла станом на 24.02.2020 року, тобто на дату подачі Заяви та доданих до неї документів позивачем.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 24.02.2020 ним було подано до відповідача заяву відповідно до підпункту 1 пункту 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 30.05.2011 року № 615 (далі - Порядок № 615) та змін до нього щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами. Проте рішенням відповідача від 27.02.2020 подані документи було повернуто, оскільки пакет документів не відповідав вимогам Порядку № 615 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 року № 124.
Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими що порушують вимоги чинного законодавства України, оскільки Порядок № 615 в редакції змін згідно Постанови КМ України від 19.02.2020 року № 124 набув чинності 25.02.2020, а позивач звернувся з заявою 24.02.2020, тобто до набрання чинності вказаними змінами. Отже, на думку позивача, зміни згідно Постанови КМ України від 19.02.2020 року № 124 на правовідносини, що виникли між сторонами не розповсюджуються з огляду на положення ст. 58 Конституції України та рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99.
Враховуючи наведене, позивач вважає, що відповідні правовідносини повинні відповідати положеннями Порядку № 615, які діяли станом на 24.02.2020.
Таким чином, позивачем, на його думку, було надано на адресу повний пакет документів, який передбачений Порядком № 615 для отримання дозволу на розробку та видобування корисних копалин, без проведення аукціону. При цьому, жодних законних підстав для повернення документів у відповідача не було, а тому, зазначені дії відповідача, позивач вважає протиправними.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від  07 липня 2020 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Державної служби геології та надр України щодо повернення документів, поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Донвторресурси» (02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9-А, офіс 369; код ЄДРПОУ 24816114) заявою від 21.02.2020 (вх. від 24.02.2020 № 4681/02/11-20)  відносно отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону з метою видобування первинних каолінів, ділянок Південний кар`єр та Північний кар`єр Іванівського родовища, Донецька область, Волноваський район відповідно до пп. 1 п. 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 30.05.2011 року № 615.
Зобов`язано Державну службу геології та надр України (03057, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 16; код ЄДРПОУ 37536031) розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Донвторресурси» від 21.02.2020 (вх. від 24.02.2020 № 4681/02/11-20) та додані до неї документи про надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Донвторресурси» (02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9-А, офіс 369; код ЄДРПОУ 24816114) спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону з метою видобування первинних каолінів, ділянок Південний кар`єр та Північний кар`єр Іванівського родовища, Донецька область, Волноваський район у відповідності до Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 30.05.2011 року № 615, в редакції, яка була затверджена Постановою КМУ № 928 від 23.10.2019 року «Про внесення змін до Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами» та яка діяла станом на 24.02.2020 року, тобто на дату подачі заяви та доданих до неї документів.
Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем у справі подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати посианову з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, що у лютому 2020 року ТОВ «Донвторресурси» звернулось до Державної служби геології та надр України з заявою від 21.02.2020 № 2102/2 щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування ділянок Південний кар`єр та Північний кар`єр Іванівського родовища первинних коалінів у Волноваському районі Донецької області. 
Вказана заява подана на підставі підпункту 1 пункту 8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 30.05.2011 року № 615.
Відповідно до штампу вхідної кореспонденції відповідача, що міститься на супровідному листі № 2102/1, вказану заяву відповідачем було отримано 24.02.2020 року, вхід. № 4681/02/11-20.
Державна служба геології та надр України листом від 27.02.2020 № 3139/01/11-20 повернула подану позивачем заяву від 21.02.2020 та додані до неї документи, оскільки пакет документів не відповідає вимогам Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 30.05.2011 року № 615 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 року № 124). 
Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 2 Кодексу України про надра його завданням є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян.
Відповідно до статті 3 Кодексу України про надра гірничі відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», цим Кодексом та іншими актами законодавства України, що видаються відповідно до них.
Згідно із статтею 13 Кодексу України про надра користувачами надр (далі - надрокористувачі) можуть бути: підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.
Надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу (частина перша статті 19 Кодексу України про надра).
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року №1174 затверджено Положення про Державну службу геології та надр України (далі - Положення №1174).
Згідно з пунктом 1 Положення №1174 Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Відповідно до пункту 3 Положення №1174 основними завданнями Держгеонадра є, у тому числі, реалізація державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.
Згідно із підпунктом 9 пункту 4 Положення № 1174 Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами).
Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 (далі - Порядок № 615).
Згідно з пунктом 1 Порядку № 615 цей нормативно-правовий акт регулює питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін. Дія цього Порядку поширюється на всі види користування надрами.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 615 дозволи надаються Держгеонадрами переможцям аукціонів з їх продажу та без проведення аукціонів у випадках, передбачених пунктом 8 цього Порядку, органом з питань надання дозволу, крім корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, дозволи на видобування яких надаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим згідно із цим Порядком.
Згідно із пунктом 8 Порядку №616 надання дозволів у випадках, передбачених підпунктами 1-14 цього пункту, здійснюється за рішенням органу з питань надання дозволу.
З аналізу норм Положення № 1174 та Порядку № 615 вбачається, що до повноважень Державної службу геології та надр України відноситься прийняття рішення про надання суб`єктам господарювання спеціальних дозволів на користування надрами.
Судом встановлено, що 24.02.2020 ТОВ «Донвторресурси» звернулось до Державної служби геології та надр України з заявою № 2102/2 та відповідними додатками щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами на підставі пп. 1 п.8 Порядку № 615. Відповідно до штампу вхідної кореспонденції відповідача, що міститься на супровідному листі № 2102/1, вказану заяву відповідачем було отримано 24.02.2020 № 4681/02/11-20.
Державна служба геології та надр України листом від 27.02.2020 № 3139/01/11-20 повернула подану позивачем заяву від 21.02.2020 та додані до неї документи, оскільки пакет документів не відповідає вимогам Порядку № 615, в редакції Постанови КМ України від 19.02.2020 № 124.
Колегія суддів звертає увагу на те, що встановлено, що пп. 1 п.8 Порядку № 615 (в редакції станом на час отримання відповідачем заяви щодо отримання спеціального дозволу - 24.02.2020) містив наступну редакцію: «Без проведення аукціону дозвіл надається у разі: 1) видобування корисних копалин, якщо заявник на підставі спеціального дозволу на користування надрами за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено в установленому порядку, та подав документи на отримання спеціального дозволу на видобування корисних копалин відповідного родовища не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів; видобування корисних копалин (крім нафти і газу), якщо заявник за власні кошти здійснив апробацію за умови затвердження підрахунку запасів корисних копалин в установленому порядку; геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробка родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ), якщо заявник за власні кошти виключно в результаті геологічного вивчення ділянки надр на підставі відповідного спеціального дозволу на користування надрами здійснив апробацію за умови затвердження в установленому порядку підрахунку запасів корисних копалин після отримання спеціального дозволу».
Постановою КМ України від 19.02.2020 № 124 були внесені зміни до Постанови КМ України від 30.11.2011, відповідно до якої пп. 1 п.8 Порядку № 615 було викладено в наступній редакції: «Без проведення аукціону дозвіл надається у разі: 1) видобування корисних копалин, якщо заявник на підставі спеціального дозволу на користування надрами за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено в установленому порядку, та подав документи на отримання спеціального дозволу на видобування корисних копалин відповідного родовища не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів».
Таким чином, на час звернення позивача з заявою щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами, та на час надання відповідачем відповіді на неї існували різні редакції пп. 1 п.8 Порядку № 615.
На переконання суду, вирішальним у даному спорі є визначення дії в часі постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 № 124, визначення поняття «набрання чинності нормативно-правовим актом» та «дата, з якої змінюються правові відносини, що регулюються нормативно-правовим актом».
Частиною першою статті 52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» № 794-VII від 27.02.2014 визначено, що постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування. У випадках, передбачених законом, постанови Кабінету Міністрів України або їх окремі положення, що містять інформацію з обмеженим доступом, не підлягають опублікуванню і набирають чинності з моменту їх доведення в установленому порядку до виконавців, якщо цими постановами не встановлено пізніший термін набрання ними чинності.
Окрім зазначеного встановлено, що у п.8 Постанови КМ України від 19.02.2020 № 124 зазначено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування, крім другого і третього речення абзацу п`ятнадцятого пункту 8 та другого речення абзацу - шостого пункту 14 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 р. № 615, - в редакції цієї постанови, які набирають чинності одночасно з Порядком функціонування електронного кабінету надрокористувача.
Отже, цим Законом встановлено дату набрання чинності нормативно-правовим актом, зокрема щодо змін до пп. 1 п.8 Порядку № 615 - з дня його офіційного опублікування. Іншої дати, такої як «дата, з якої змінюються правовідносини, що регулюються нормативно-правовим актом», законодавством не передбачено. 
На підстав іивще зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що ія постанов Кабінету Міністрів України не може поширюватись на правовідносини, що існували або виникли до набрання ними чинності.
Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Таким чином, до спірних правовідносин має застосовуватися саме той нормативний акт, який був чинним на момент їх виникнення.
Аналогічна позиція щодо застосування нормативно-правових актів у часі неодноразово висловлювалася Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 24.03.2015 у справі №21-83а15, від 31.03.2015 у справі №21-55а15, від 21.04.2015 у справі №21-154а15, від 03.11.2015 у справі №808/2503/14.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.
В свою чергу Постанова КМ України від 19.02.2020 № 124 була офіційно опублікована  у виданнях «Урядовий кур`єр, 2020, 02, 25.02.2020 N 36» та «Офіційний вісник України, 2020, N  23 (24.03.2020), ст.  844».
Отже, Постанова КМ України від 19.02.2020 № 124 набрала чинності як нормативно-правовий акт саме - 25.02.2020 року.
Таким чином, положення редакції пп. 1 п.8 Порядку № 615, в редакції Постанови КМ України від 19.02.2020 № 124, застосовуються виключно до правовідносин, що виникли з 25.02.2020.
В свою чергу, як встановлено вище, ТОВ «Донвторресурси» звернулось до Державної служби геології та надр України з заявою № 2102/2 та відповідними додатками щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами - 24.02.2020 року. 
Тобто, правовідносини між позивачем та відповідачем виникли до набрання чинності Постанови КМ України від 19.02.2020 № 124, а тому до них повинні застосовуватися положення пп. 1 п.8 Порядку № 615 в редакції станом на час отримання відповідачем заяви щодо отримання спеціального дозволу, а саме, в редакції Постанови КМ України № 1131 від 18.12.2018.
Як зазначалось раніше, на момент подання заяви про видачу спеціального дозволу на користування надрами (24.02.2020 р.) чинним законодавством було передбачено можливість отримати дозвіл без проведення аукціону у разі якщо заявник за власні кошти здійснив апробацію за умови затвердження підрахунку запасів корисних копалин в установленому порядку, що і було зроблено позивачем, а підтверджуючі документи були надані разом із заявкою на отримання дозволу.
Водночас, підпункт 1 п. 8 Порядку №615 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 № 124 не може застосовуватись до спірних правовідносин, які виникли до набрання чинності вказаними змінами до Порядку №615.
Крім того, суд враховує також, що вказане звернення позивача від 21.02.2020 (вх. від 24.02.2020 № 4681/02/11-20) вже було третім. Так, першу заяву позивачем було подано ще 01.08.2019, яка листом від 07.08.2019 була повернута для усунення недоліків. Листом від 07.11.2019 позивачу було повернуто і другу заяву у зв`язку з зауваженнями Мінприроди та Донецької ОДА.
Щодо відповідності поданого ТОВ «Донвторресурси» пакету документів положенням Порядку № 615 в редакції станом на 24.02.2020, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно п. 2 Порядку № 615 (в редакції станом на 24.02.2020), дозволи надаються Держгеонадрами переможцям аукціонів з їх продажу та без проведення аукціонів у випадках, передбачених пунктом 8 цього Порядку, Держгеонадрами, крім корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, дозволи на видобування яких надаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим згідно із цим Порядком.
Згідно абз. 1 п. 4 Порядку № 615 (в редакції станом на 24.02.2020) дозвіл на видобування корисних копалин (промислову розробку їх родовищ) надається після проведення експертизи та оцінки розвіданих запасів корисних копалин в установленому порядку чи апробації прогнозних (перспективних) ресурсів корисних копалин ДКЗ за умови подальшого затвердження нею таких запасів.
Як вже зазначалося вище, ТОВ «Донвторресурси» при подачі заяви посилався на пп. 1 п. 8 Порядку № 615, а саме, на випадок видобування корисних копалин (крім нафти і газу), якщо заявник за власні кошти здійснив апробацію за умови затвердження підрахунку запасів корисних копалин в установленому порядку, а тому мав право звертатися за отриманням дозволу без проведення аукціону.
Як зазначено у п. 8 Порядку № 615 (в редакції станом на 24.02.2020), для отримання дозволу без проведення аукціону заявник подає органові з питань надання дозволу заяву разом з документами, зазначеними у додатку 1, у паперовій та електронній формі. Разом із заявою подаються дві копії заяви та доданих до неї документів. У заяві зазначаються назва ділянки надр, її місцезнаходження відповідно до адміністративно-територіального устрою України (область, район, населений пункт, прив`язка на місцевості), географічні координати ділянки надр, вид корисних копалин, вид користування надрами, строк дії дозволу, відомості про заявника (найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця чи серія та номер паспорта такої особи (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), інформація для здійснення зв`язку із заявником (номер телефону, адреса електронної пошти), а також підстава для надання дозволу згідно з пунктом 8 цього Порядку.
Заява та додані до неї документи подаються органові з питань надання дозволу з прошитими і пронумерованими сторінками та з описом доданих документів, засвідченим підписом уповноваженої особи претендента. Заява засвідчується підписом уповноваженої особи претендента із зазначенням дати та вихідного номера.
Заява реєструється організатором аукціону в журналі обліку з присвоєнням їй номера і зазначенням дати і часу подання. Підтвердженням реєстрації є відмітка організатора, що проставляється на копії заяви та повертається заявнику, або відмітка на описі вкладення у цінний лист про прийняття заяви на відправлення поштовим зв`язком.
При цьому, у Додатку 1 визначено наступний перелік документів, які повинні додаватися до заяви:
- пояснювальна записка з характеристикою об`єкта, стану його геологічного вивчення, методу розробки, обґрунтуванням необхідності використання надр, із зазначенням потужності підприємства;
- копії протоколів, завірені заявником, Державної комісії по запасах (Української територіальної комісії по запасах корисних копалин, центральної комісії по запасах корисних копалин, науково-технічних/технічних рад) про затвердження (апробацію) запасів у повному обсязі;
- каталог географічних координат кутових точок ділянки надр (похибка - менш як 1 секунда) із зазначенням її площі, а для видобування підземних вод - каталог географічних координат водозабірних споруд;
- оглядова карта (масштаб не менш як 1:200000);
- ситуаційний план з нанесеними межами площі видобування та географічними координатами її кутових точок (похибка - менш як 1 секунда) у масштабі, який дає змогу перевірити правильність визначення координат, а для підземних вод - ситуаційний план з нанесеними водозабірними спорудами та їх географічними координатами; 
- план підрахунку запасів корисної копалини на топографічній основі з нанесеними межами категорії запасів, межами земельного та гірничого відводів (за наявності), контуром ліцензійної площі з географічними координатами кутових точок ділянки надр, а для підземних вод з нанесеними водозабірними спорудами та їх географічними координатами (похибка - менш як 1 секунда), а також з лініями геологічних розрізів;
- характерні геологічні розрізи з межами категорій запасів та умовними позначками; завірені заявником копії результатів оцінки впливу на довкілля (звіт з оцінки впливу на довкілля, звіт про громадське обговорення та висновок з оцінки впливу на довкілля) відповідно до Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».
Як вбачається із заяви від 21.02.2020 (вх. від 24.02.2020 № 4681/02/11-20) та додатків до неї, які були подані на адресу відповідача, позивачем було надано:
- витяг з Єдиного державного реєстрі юридичних осіб (п. 4 Переліку); пояснювальна записка (п. 5 Переліку);
- копія протоколу ДКЗ України від 23.04.2019 року № 4769 про апробацію запасів (п. 6 Переліку);
- каталог географічних координат кутових точок ділянки надр та її площа (п. 7 Переліку);
- висновок із впливу на довкілля (ОВД) (п. 8 Переліку);
- програма робіт із введення в експлуатацію Іванівського родовища первинних каолінів (п. 9 Переліку);
- оглядова карта. Масштаб 1:200 000 (п. 10 Переліку);
- ситуаційний план. Масштаб 1:25 000 (п. 11 Переліку);
- план підрахунку запасів. Масштаб 1:2 000 (п. 12 Переліку);
- геологічні розрізи по лініях 1-І - ІІ-ІІІ. Масштаб гор. 1: 2 000, верт. 1:500 (п. 13 Переліку).
Отже, зазначені умови були позивачем дотримані, усі документи, передбачені Порядком та Додатком до нього, були подані у повному обсязі.
Що стосується документів, які підтверджують саме здійснення позивачем за власні кошти апробації запасів за умови затвердження підрахунку запасів корисних копалин в установленому порядку, то цими документами являються: 
- копія протоколу ДКЗ України від 23.04.2019 року № 4769 про апробацію запасів: із цього документу вбачається, що ДКЗ було проведено оцінку запасів первинного каоліну в Іванівському родовищі, якість та характеристики цих корисних копалин, технічні умови їх видобування, й дане родовище передано для подальшого геологічного вивчення Позивачу та для подальшого видобутку корисних копалин;
- Державною комісією по запасах (ДКЗ) України 18.07.2019 року було видано Довідку про те, що зазначений вище Протокол від 23.04.2019 року розглянутий та схвалений Державною службою геології та надр України (тобто Відповідачем) - протокол засідання Робочої групи з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин від 21.06.2019 року № 134 і переданий на постійне зберігання до ДНВП «Геоінформ України»;
- Державним науково-виробничим підприємством «Державний інформаційний геологічний фонд України» 25.10.2019 року було видано Довідку про запаси корисної копалини за даними державного балансу, яка містить зведені характеристики по запасах копалин у Південному та Північному кар`єрах Іванівського родовища;
- на підставі зазначених вище документів було розроблено безпосередньо план підрахунку запасів. Масштаб 1:2 000.
Таким чином, на переконання суду ТОВ «Донвторресурси» заявою від 21.02.2020 (вх. від 24.02.2020 № 4681/02/11-20) було надано на адресу Державної служби геології та надр України повний пакет документів, який передбачений Порядком № 615 для отримання дозволу на розробку та видобування корисних копалин, без проведення аукціону.
У відповідності із п. 8 Порядку № 615, документи, що не відповідають вимогам цього Порядку, повертаються заявникові не пізніше семи робочих днів з дня їх реєстрації. Інформація про повернення документів розміщується на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу протягом трьох робочих днів з дня їх повернення заявникові.
При цьому, як вбачається із наведеного вище, жодних законних підстав для повернення документів у відповідача не було.
Колегія суддів звертає увагу на те, що виходячи із положень ч. 3 ст. 2 КАС України, одним із критеріїв оцінювання судами рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень є прийняття ними рішень обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Цей критерій відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Аналогічної позиції дотримується Касаційний адміністративний суд у складі ВС у постанові від 14.05.20 р. по справі № 826/64/17.
За таких обставин, наявні підстави для висновку, що при прийнятті рішення Державної служби геології та надр України, що оформлені листом від 27.02.2020 № 3139/01/11-20, про повернення ТОВ «Донвторресурси» подану заяву від 21.02.2020 (вх. від 24.02.2020 № 4681/02/11-20) та додані до неї документи, щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами на підставі пп. 1 п.8 Порядку № 615, відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а відтак наявні підстави для задоволення позовних вимог.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції дійшов до правильного висновку про необхідність задоволення адміністративного позову.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень  та  у спосіб, що визначені  Конституцією  та  законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод  та  інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.
Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.    
Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.                    
Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                    
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від  07 липня 2020 року - без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк          
          
Судді:                                                                                                      Н.П. Бужак,

                                                                                          М.І. Кобаль