ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 грудня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/6521/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Чабаненко С.В. ,
                               суддів:  Чумака С.Ю., Юрко І.В.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року у справі №280/6521/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (далі - відповідач 1),  до Державної судової адміністрації України (далі - відповідач 2),  в якому просив: 
- визнати протиправними дії Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області суду щодо нарахування і виплати позивачу доплати за вислугу років за періоди з 02 березня 2007 року по 01 січня 2012 року у відсотках від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас;
- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області нарахувати позивачу доплату за вислугу років за періоди з 02 березня 2007 року по 01 січня 2012 року у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас;
- стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області на користь позивача недоплачену суддівську винагороду та щомісячне грошове утримання працюючого судді за період з 02 березня 2007 року по 01 січня 2012 року, а саме: доплату за вислугу років у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас, з проведенням індексації заробітної плати, з утриманням податків і зборів, з урахуванням виплачених сум, з бюджетної програми 0501150 “Виконання рішень судів на користь суддів”, у порядку встановленому Законом України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень” та постановою Кабінету Міністрів України “Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників” від 03 серпня 2011 року №845;
- зобов`язати Державну судову адміністрацію України виділити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України в Запорізькій області з єдиного рахунку Державного бюджету України, передбаченого на виконання рішень судів на користь суддів, кошти для проведення виплати недоплаченої позивачу заробітної плати та щомісячного грошового утримання з розрахунку надбавки за вислугу років у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас за періоди з 02 березня 2007 року по 01 січня 2012 року. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 доплати за вислугу років за періоди з 02.03.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.01.2012 року у відсотках від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 168, м. Запоріжжя, 69035) провести перерахунок суддівської винагороди ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за період з 02.03.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.01.2012 року та грошового утримання за період листопад – грудень 2011 року, розрахувавши надбавку за вислугу років у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку, з урахування доплати за кваліфікаційний клас та виплатити недоплачену різницю перерахованої суми. В задоволені решти позовних вимог відмовлено. 
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ТУ ДСА в Запорізькій області звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Перевіривши підстави для перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 з червня 2000 року призначений суддєю Токмацького районного суду Запорізької області. Постановою Верховної ради України від 02.11.2006 обраний суддею безстроково.
Указом Президента України від 23.12.2003 №1479/2003 та Рішенням Ради суддів України № 6 від 18.01.2008 ОСОБА_1 призначався на посаду голови Токмацького районного суду Запорізької області.
На підставі рішення Вищої ради правосуддя № 3048/0/15-18 від 02.10.2018 позивача звільнено з посади судді Токмацького районного суду Запорізької області у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Задовольняючи частково спір, суд першої інстанції дійшов висновку, щодо протиправності дій ТУ ДСА в Запорізькій області  стосовно не нарахування та не виплати ОСОБА_1 доплати за вислугу років за періоди з 02.03.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.01.2012 року у відсотках від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас та зобов`язання провести перерахунок суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 02.03.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.01.2012 року.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України статус суддів визначається виключно Конституцією України та законами України, якими гарантовано незалежність і недоторканість суддів (частина перша статті 126 Конституції України). 
Згідно з частиною першою статті 130 Основного Закону, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.
Так, приписами частини 4 ст. 44 Закону України “Про статус суддів” № 2862-ХІІ від 15 грудня 1992 року (далі Закон № 2862-ХІІ) було передбачено, що суддям виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: при стажі роботи понад 3 роки - 10 відсотків, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.
В той же час, Законом України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” від 20.12.2005 №3235-IV (далі Закон №3235-IV) змінено порядок нарахування надбавки за вислугу років та встановлено, що зазначена надбавка розраховується у тих же відсотках, однак, не від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи, а від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.
Неконституційним Закон № 3235-IV в частині виплати суддям щомісячної надбавки за вислугу років не визнавався, а тому в 2006 році щомісячна надбавка за вислугу років суддям мала виплачуватися у відсотках від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи. 
В той же час з 1 січня 2007 року щомісячна надбавка за вислугу років мала нараховуватися відповідно до частини четвертої статті 44 Закону № 2862-ХІІ.  
Як вбачається з розрахункових листів заробітної плати ОСОБА_1 в період з 01.01.2007 по 31.12.2011 заробітна плата нарахована, виходячи із наступних складових: посадовий оклад; кваліфікаційний клас, вислуга років судді, що була встановлена від суми посадового окладу, кваліфікаційного класу; та у відповідному розмірі премія щомісячна, премія до свят, індексація доходу (а.с.15-17).
В подальшому Законом України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” № 107-VI від 28.12.2007 змінено порядок нарахування надбавки за вислугу років та встановлено, що вказана надбавка розраховується у тих же відсотках, однак, не від загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи, а від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.
Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 справа № 1-28/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України також і положення пункту 61 розділу II Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, яким внесено зміни до ст. 44 Закону України “Про статус суддів”.
Отже, з наведеного вбачається, що зміни до абзацу другого частини четвертої статті 44 Закону України “Про статус суддів”, внесені Законом України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, втратили чинність 22 травня 2008 року.
Таким чином, з 1 січня до 22 травня 2008 року (дати винесення Рішення КСУ № 10-рп/2008) надбавка за вислугу років суддям повина виплачуватися у відсотках тільки від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи.
В той же час Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2008 року № 19 “Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865”, (яка набрала чинності з 01 березня 2008 року) доповнено пунктом 2-2, яким передбачено, що суддям щомісяця виплачується надбавка за вислугу років у відсотках від посадового окладу з урахуванням надбавки за кваліфікаційний клас в таких розмірах: при стажі роботи понад три роки -10 відсотків, понад п`ять років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.
Таким чином, після винесення Конституційним Судом України Рішення № 10-рп/2008 - Закон № 2862-ХІІ і Постанова № 865 по-різному врегульовували питання виплати суддям надбавки за вислугу років.
З матеріалів справи вбачається, що позивачу в період роботи з 02.03.2007 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 01.01.2012 надбавка за вислугу років нараховувалася у відсотках лише від розміру посадового окладу з урахуванням надбавки за кваліфікаційний клас без урахування премій.
Виходячи із визначених у частині третій статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами слід зазначити, що при визначенні бази обчислення суддям набавки за вислугу років після 22 травня 2008 року - дати винесення Конституційним Судом України Рішення № 10-рп/2008 - слід застосовувати положення Закону № 2862-ХІІ, який має вищу юридичну силу, а не підзаконний нормативний акт - постанову № 865.
Аналогічна правова позиція також наведене у постанові Верховного Суду від 18.12.2018 по справі № 816/301/16.
Крім того, з 01 січня 2012 року набрав чинності Закон України “Про судоустрій та статус суддів” від 07 липня 2010 року № 2453-VI (далі Закон № 2453-VI) пунктом 1 Прикінцевих положень вказаного Закону було визначено, що Закон набирає чинності з дня його опублікування, крім, зокрема, статей 129 та 130 цього Закону щодо суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення, які вводяться в дію з 01 січня 2011 року.
При цьому підпунктом 3 пункту 52 Закону України від 23 грудня 2010 року № 2856- VI “Про внесення змін до Бюджетного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України” (далі Закон № 2856-VI) було внесено зміни до пункту 1 Прикінцевих положень Закону № 2453- VI щодо набрання чинності статтями 129 та 130 Закону з 01 січня 2012 року.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 Закону № 2453- VI суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи до 5 років 15 відсотків, більше 5 років 20 відсотків, більше 10 років 30 відсотків, більше 15 років 40 відсотків, більше 20 років 50 відсотків, більше 25 років 60 відсотків, більше 30 років 70 відсотків, більше 35 років 80 відсотків посадового окладу (тобто з 01 січня 2012 року).
В той же час законами про Державний бюджет України на 2007, 2009, 2010, 2011 роки не встановлювалися обмеження щодо нарахування надбавки за вислугу років суддям. При цьому підпунктом “б” підпункту 2 пункту 61 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року № 107-VI “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” (далі - Закон № 107-VI) застосовувались обмеження щодо нарахування надбавки за вислугу років суддям.
Згідно частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. 
Приписами частини третьої статті 22 Конституції України  визначено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Також , як зазначалось вище, позивач працював на посаді судді з 2000 року, а тому на підставі    пункту 3-1постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів"     набув право, і йому виплачувалося за листопад-грудень 2011     року, крім заробітної плати,    щомісячне грошове утримання працюючим суддям у розмірі 100 відсотків передбаченого    законом    щомісячного довічного грошового утримання, належного позивачу у разі виходу у відставку. В даному випадку з розрахункових листів за листопад – грудень 2011 року вбачається, що позивачу виплачувлось 80 відсотків заробітної плати.
Колегія суддів з урахуванням викладеного вважає вірним висновок суду першої інстанції стосовно задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій ТУ ДСА в Запорізькій області щодо нарахування та виплати позивачу доплати за вислугу років за періоди з 02.03.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.01.2012 року у відсотках від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційний клас та грошового утримання, яке виплачувалось у відсотках від загальної суми заробітної плати, і як наслідок, необхідності зобов`язання ТУ ДСА в Запорізькій області провести перерахунок ОСОБА_1 доплати за вислугу років за періоди з 02.03.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 01.01.2012 року у відсотках від загальної суми щомісячного заробітку, а також перерахунок грошового утримання за спірний період, виходячи із перерахованої суддівської винагороди.
Крім того, колегією суддів враховується, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог позивачем не оскаржується.
Колегія судів критично розцінює доводи апелянта стосовно того, що судом першої інстанцї не зазначено посилання на бюджетну програму, передбачену для виконання рішення суду, а тому наведене, на думку апелянта, свідчить пр вихід судом першої інстанції за межі позовних вимог ОСОБА_1  з огляду на те, що наведена обставина не свідчить про вирішення справи поза межами позовних вимог, оскільки зазначені відповідачем питання стосується способу виконання судового рішення, який встановлюється судом.
Доводи апелянта стосовно того, що в мотивувальній частині рішення відсутнє посилання на наказ ТУ ДСА в Запорізькій області від 04 жовтня 2011 року № 148-ос, яким ОСОБА_1 з 14 листопада 2011 роу призначено щомісчне грошове утримання колегія суді вважає неспроможними з огляду на те, що позивач з 200 року працював на посаді судді і його статус не змінювався.
Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Керуючись статями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
          
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року у справі №280/6521/19 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 – 329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко