ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/10999/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Григорович П.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  23 грудня 2020 року                                                                                     м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 

Головуючий суддя: 	Черпіцька Л.Т. 	
судді: 	Пилипенко О.Є. 	
 	Собків Я.М. 	
за участю секретаря:                                                                      Зуєнка Д.П. 

розглянувши у  порядку письмового провадження   апеляційну скаргу    ОСОБА_1   на рішення   Окружного адміністративного суду м. Києва   від   "18" вересня 2020 р.   у справі за адміністративним позовом    ОСОБА_1   до   Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві   про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії  , 

В С Т А Н О В И Л А: 

ОСОБА_1 (далі - позивач)  звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України  в місті Києві ( далі -  УПФУ, відповідач), в якому просив: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити, відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУМВС № 44069 від 22.03.2018 про розмір грошового забезпечення  перерахунок премії з 83,67 % до 104,25 %, тобто на 20,58 % більше та виплатити йому її різницю,  починаючи з 01.01.2016 року, з урахуванням проведених виплат, а також прийнятих рішень Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.05.2018 та рішення (додаткове) Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.12.2018 (№826/1650/18) без обмеження максимального розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у позові відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
Відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно з ст. 308  КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ, якому призначена пенсія за вислугу років у розмірі 90 % грошового забезпечення, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у   м. Києві.
У травні 2018 року Позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам» (надалі - Постанова №103) на  виконання рішення Окружного адміністративного суду від 29 травня 2018 року  та додаткового рішення  від 29.05.18 року у справі № 826/1650/18, якими  визнано протиправною бездіяльність  УПФУ  щодо нездійснення перерахунку  та виплату пенсії з 01.01.2016 року та зобов`язано  відповідача  здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі довідки № 44069 від 19.06 2017 року.
У зазначеній довідці  про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії вказаний розмір премії 83,67%, що становить  9437.98 грн. (а.с.15).
Відповідно до аналогічної довідки  № 44069 від 22.03.2018 року, виданої ліквідаційною комісією МВС України в місті Києві розмір премії становить   відповідно - 11759, 40 грн.  
Перерахунок пенсії Головним управлінням ПФУ в м. Києві здійснено з урахування всіх складових грошового забезпечення, в тому числі і премії 104,25%, які зазначено в довідці ГУ МВС у м. Києві від 22.03.2018 №44069, копія якої самим же позивачем долучена до матеріалів справи.
Ця обставина сторонами не оспорюється.
Водночас, спірною є невиплата перерахованої пенсії відповідно до вказаної довідки.
Вважаючи дії відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії, виходячи з розміру премії 104,25%,  та виплати перерахованої пенсії з врахуванням такої премії  протиправними,  позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Суд першої інстанції, відмовляючи у позові, виходив з того, що перерахунок пенсії позивачу здійснено фактично відповідно до його позовних вимог, тобто спір  з цього  приводу вичерпаний.
Цей висновок суду відповідає дійсним обставинам справи. Є вірним та обгрунтованим.
Що стосується вимоги про зобов`язання відповідача виплатити різницю премії , то окружний суд відмовив у її задоволенні, оскільки позивачем до матеріалів справи не надано жодного доказу, який би підтверджував той факт, що після здійснення перерахунку, пенсія йому виплачувалася з порушенням чинних на час виплати норм у відповідному розмірі.
Цей висновок суду не відповідає обставинам справи та нормам процесуального права.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Так, з виписки з сайту ПФУ станом на червень 2019 року (а.с.19) вбачається, що пенсія позивачу виплачується з розрахунку  премії у розмірі  83,67%, відповідно  9437,98 грн.
Крім того,  у відзиві на позов відповідач фактично визнав невиплату пенсії у повному розмірі через брак фінансування з державного бюджету України. 
За таких обставин, враховуючи вищенаведене,  колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові про зобов`язання  відповідача здійснити виплату  пенсії позивачу з 01.01.2016 року на підставі довідки ліквідаційної комісії ГУМВС № 44069 від 22.03.2018 року підлягає скасуванню з постановленням нового рішення - про задоволення позову у цій частині.
Проаналізувавши  доводи апеляційної скарги про незаконність рішення  суду першої інстанції в частині відмови у позові про перерахунок пенсії позивачу, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду .
При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України  за наслідками розгляду  апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у  відповідній частині або змінити судове рішення.
У відповідності до   ст. 317 КАС України   суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалює  нове рішення у відповідній частині  з підстав неповного зясування обставин справи, що мають значення для справи, недоведеності обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції , обставинам справи, неправильного застосування  норм матеріального права та порушення норм процессуального права. 

Керуючись ст.ст.241,242,310,317,321,322,325,329 КАС України, колегія суддів,- 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 Рішення  Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 вересня 2020 року   у частині відмови у позові  про зобов`язання  відповідача здійснити виплату позивачеві  різниці  в розмірі премії скасувати.
Прийняти в цій частині нове рішення.
Зобов`язати  Головне управління Пенсійного фонду України в  м. Києві ( ЄДРПОУ 22869069, вул.Бульварно-Кудрявська, 16,м.Київ,04053) здійснити  виплату ОСОБА_1 ( ід.код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) різницю у розмірі премії  відповідно до довідки ліквідаційної комісії ГУМВС № 44069 від 22.03.2018 про розмір грошового забезпечення  з 83,67 % до 104,25 %, тобто на 20,58 % більше,  починаючи з 01.01.2016 року, з урахуванням проведених виплат.
У решті  рішення  Окружного адміністративного суду міста Києва  від 18 вересня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень  ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 23 грудня 2020 року.  

Головуючий суддя: 	Л.Т. Черпіцька 	
судді: 	О.Є. Пилипенко 	
 	Я.М. Собків