ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1127/20 Справа № 190/63/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Митошоп В. М. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року                                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.
при секретарі         -        Кравченко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Агріко 3119” 
на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2019 року 
по справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Пальмирівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИЛА:
В січні 2019 року до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов  ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Пальмирівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.
Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2019 року позовні вимоги  ОСОБА_3 до  ОСОБА_2 , Пальмирівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування — задоволено.
Визнано за  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право на Ѕ частку земельної частки (паю), з земель колишнього КСП «Прогрес» П`ятихатського району Дніпропетровської області, загальним розміром 5,0 у.к.г., що відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0247119 від 16.05.1997 року належало  ОСОБА_4 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2020 року виправлено описку в резолютивній частині рішенні П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області по цивільній справі № 190/63/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Пальмирівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування вказавши вірно відповідача – ОСОБА_2 . 
В апеляційній скарзі ТОВ “Агріко 3119” просить скасувати рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2019 року по справі №190/63/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 у повному обсязі. 
У відзиві Пальмирівська сільська рада П`ятихатського району Дніпропетровської області та ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ТОВ “Агріко 3119” на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2019 року просить відмовити ТОВ “Агріко 3119” у задоволенні апеляційної скарги на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2019 року та рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2019 року залишити без змін.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 його матір`ю є ОСОБА_5 (а.с.8).
Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_4 25.11.1989 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 (а.с.8).
Згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).
Згідно копії постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 03.09.2018 року, ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), що відкрилася після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , що належало його матері ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с.10).
Згідно копії листа відділу у П`ятихатському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області вих. №29-4-0.25-265/113-18 від 22.08.2018 року, згідно книги реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП «Прогрес» П`ятихатського району сертифікат на ім`я ОСОБА_5 не видався, за № 119 був виданий сертифікат на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_6 серії ДП №0247119 (а.с.11).
Згідно копії листа відділу у П`ятихатському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області вих. №З-152/0-0.25-151/143-18 від 10.12.2018 року у додатку 1 списків до Державного акту на право постійного користування від 12.02.1996 року І-ДП №000036 по КСП «Прогрес» П`ятихатського району значиться ОСОБА_5 під № 120. Розмір земельної частки (паю) на території Пальмирівської сільської ради П`ятихатського району по колишньому КСП «Прогрес» становить 5 у.к.г. (а.с.12).
Згідно архівної довідки № 754 від 18.09.2018 року в книгах обліку оплати праці колгоспу «Україна», з 1973 року колгосп ім. Карла Маркса, з 1984 року колгосп «Прогрес», з 1993 року КСП «Прогрес» значиться Закабула ім`я ОСОБА_7 , в 1995, 1996 роках ОСОБА_8 по батькові ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , в 1995,1996 роках не вказано (а.с.13).
Згідно копії довідки Пальмирівської сільської ради П`ятихатського району №257/02-21 від 23.08.2018 року на території сільської ради ніколи не була зареєстрована і не проживала ОСОБА_6 . В с. Нововасилівка була зареєстрована і проживала до дня смерті ОСОБА_5 (а.с.14).
Згідно копії сертифікату на земельну частку (пай) серії ДП №0247119 він виданий ОСОБА_6 (а.с.29).
Згідно копії спадкової справи №5/2014 щодо майна померлого ОСОБА_4 , єдиною спадкоємицею є ОСОБА_3 (а.с. 37-78).
Згідно з п.2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" №720/95 від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, при чому при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.
Згідно ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, право власності на землю гарантується. Це право набувається та реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» в разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, який включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
Згідно ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.
Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб(спадкоємців).
Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 , суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що ОСОБА_6 за життя отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), як член КСП «Прогрес», її син ОСОБА_12 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивачу, як спадкоємцю померлого за законом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документу на пай.
Доводи апелянта, що суд першої інстанції не встановив автентичність державного акту на право колективної власності та не витребував його оригінал, а також не встановив чи дійсно ОСОБА_6 мала право на земельну ділянку (пай) з земель колишнього КСП “Прогрес”, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки суперечать наявним в матеріалах справи доказам та чинному законодавсту.
Законом України від 10.07.2018 року №2498-VІІІ “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення колективної власності на землю, вдосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні” були внесені зміни до Земельного кодексу України та Закону України “Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок (паїв) власникам земельних часток (паїв)” в частині розпорядження сільськими, селищними, міськими радами земельними частками (паями), в тому числі, нерозподіленими і не витребуваними.
З 01.01.2019 року таких повноважень набула Пальмірівська сільська рада П`ятихатського району Дніпропетровської області.
Відповідно до ст. 2 Закону України “Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)” основним документом, що посвідчує право на земельну ділянку частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.
Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). 
Згідно ст. 5 Закону України “Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)” сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок,приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).
У квітні 2019 року до сільської ради звернулась ОСОБА_3 із заявою про виділення в натурі (на місцевості) 1/2 частини земельної частки (паю) на підставі рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області №190/63/19 від 05.03.2019 року, яке набрало законної сили 05.04.2019 року.
Згідно схеми розпаювання земельних часток (паїв) КСП “Прогрес” на території Пальмірівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області за ОСОБА_6 при паюванні був закріплений пай №1 на полі № НОМЕР_2 .
На момент звернення ОСОБА_3 до сільської ради було з`ясовано, що даний пай вже сформований в земельну ділянку і він має кадастровий номер.
Відповідно до ст.ст. 79, 79-1 Земельного Кодексу України земельна ділянка — це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Згідно п. 2 ст. 16 Закону України “Про Державний земельний кадастр” ідентифікатором земельної ділянки є кадастровий номер.
Таким чином, розглянувши заяву ОСОБА_3 та керуючись Законом України “Про місцеве самоврядування” та Законом України “Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)”, Земельним Кодексом України, сесія сільської ради вирішила виділити громадянці ОСОБА_3 1/2 частку земельної ділянки в натурі (на місцевості), кадастровий номер 1224584800:02:002:0458, як власнику 1/2 частки (паю).
Відповідне рішення Пальмирівською сільською радою було прийнято 11.04.2019 року за №232/5-23/УІІ.
Також щодо укладення договору оренди землі ТОВ “Агріко 3119” та П`ятихатською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, необхідно зазначити наступне.
В п.1 договору оренди землі від 29.12.2018 року, укладеного між П`ятихатською районною державною адміністрацією та ТОВ “Агріко 3119” зазначено, що орендодавець на підставі розпорядження голови П`ятихатської районної державної адміністрації від 28.12.2018 року №Р-622/0/364-18 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 1224584800:02:002:0458 із земель не витребуваних паїв.
З таким твердженням сільська рада не погоджується і вважає, що П`ятихатська районна державна адміністрація невірно визначила статус “невитребуваної” щодо даної земельної ділянки.
16 травня 1997 року ОСОБА_6 отримала на руки Сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ДП №0247119 як член КСП “Прогрес” на території Пальмирівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області і з того часу тільки вона або її спадкоємці могли володіти землею, адже відповідно до абз. 1 розділу ІХ “Перехідні положення” Закону України “Про оренду землі” громадяни — власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення.
Пунктом 2 Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2000 року №119, встановлено, що реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).
Тобто, П`ятихатська районна державна адміністрація взагалі не мала права передавати йому в оренду на підставі розпорядження. Таке право належало виключно власнику сертифіката.
Окрім того, на час прийняття розпорядження П`ятихатською РДА (28.12.2018 року) передачу в оренду ТОВ “Агріко 3119” земельної ділянки діяла попередня редакція ст. 13 Закону України “Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)”, яка містить принципові відмінності від чинної редакції Закону, яка вступила в силу з 01.01.2019 року. В попередній редакції, чинній на час прийняття розпорядження райдержадміністрацією, мова йде про земельні ділянки, які були запроектовані при виготовленні проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), однак не були розподілені на зборах власників земельних часток (паїв) через неявку на збори осіб, з розрахунку на чких такі ділянки були запроектовані.
Нерозподілення частини земельних ділянок при проведенні відповідних зборів могло місце з кількох причин, наприклад:
1) власник земельної частки (паю) не зявився на збори і не взяв участь у розподілі земельних ілянок через хворобу чи з інших причин;
2) громадянин не встиг до моменту проведення зборів по розподілу земельних ділянок оформити право на успадковану земельну частку (пай);
3) громадянин звернувся до суду з позовом про визнання за ним права на земельну частку (пай), однак на момент проведення зборів судовий розгляд позову не був завершений тощо.
Крім того, статус невитребуваних нерозподілені земельні ділянки набувають вже після проведення зборів по розподілу земельних ділянок, а тому вже після проведення таких зборів сільська, селищна, міська рада чи районна державна адміністрація повинні письмово повідомити власників земельних часток (паїв), які не зявилися на збори, чи їх спадкоємців про результат розподілу та запропонувати зявитися до відповідного органу влади для оформлення прав на земельну ділянку, якщо відоме місцезнаходження таких осіб.
Також, Закон не вимагає проведення додаткових зборів по розподілу земельних ділянок для осіб, які не зявилися для участі в попередніх зборах. Такі особи можуть вибирати запроектовані земельні ділянки з числа невитребуваних. Однак, якщо кількість осіб, які не зявилися на збори по розподілу земельних земельних ділянок, виявиться значною (наприклад, становитиме близько третини власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства, то відповідна рада чи адміністрація можуть провести додаткові збори для розподілу невитребуваних земельних ділянок з оформленням додаткового протоколу їх проведення.
Якщо частина запроектованих земельних ділянок залишиться невитребуваною після видачі державних актів на право власності на земельні ділянки, то такі ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням, тобто для сільськогосподарських потреб, на строк до моменту отримання їхніми власниками державних актів на право власності на земельну ділянку. Оскільки не завжди можна спрогнозувати час витребування земельних ділянок особами, які мають на них право, то договори оренди таких земельних ділянок доцільно укладати на невеликий строк (один, два роки тощо). Строк дії таких договорів може щорічно продовжуватися на один рік до тих пір, поки особи, які мають право на земельну частку (пай), не оформлять право власності на невитребувані земельні ділянки.
Отже, пай ОСОБА_6 не міг бути “невитребуваним”, так як вона з`явилася на збори власників земельних часток (паїв) КСП “Прогрес”, а Сертифікат на право на земельну частку (пай) було отримано нею на руки як підтвердження цього факту.
Відмітка (підпис) про отримання Сертифікату на право на земельну частку (пай) міститься в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП “Прогрес”.
Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.
Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Таким чином, розпорядження голови П`ятихатської районної державної адміністрації від 28.12.2018 року №Р-622/0/364-18 “Про передачу ТОВ “Агріко 3119” в оренду земельної ділянки на території Пальмірівської сільської ради” підміняє поняття витребуваного паю на “не витребуваний”.
Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення – не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду – без змін.
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-
       
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Агріко 3119” - залишити без задоволення.
Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича 

                                                                                                         М.Ю.Петешенкова