У Х В А Л А  
27жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 753/3357/18
провадження № 61-13354ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу концерну «Техвоєнсервіс» на рішення Дарницького районного суду м.  Києва  від  28  травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного господарського об`єднання Концерн «Техвоєнсервіс» Міністерства оборони України, філії концерну «Техвоєнсервіс» «Логістик-Центр» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга концерну «Техвоєнсервіс» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 липня 2020 року в указаній вище справі.
Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, зокрема для надання документу про сплату судового збору та уточненої касаційної скарги, яка відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, разом із копіями та додатками відповідно до кількості учасників справи.
У жовтні 2020 року від представника заявника на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків: квитанція про сплату судового збору та уточнена редакція касаційної скарги.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою,третьою статті 411 цього Кодексу.
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У поданій касаційній скарзі заявник посилається на пункт 3 частини другої статті389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосуваннянорми права у подібних правовідносинах) як на підставу касаційного оскарження судових рішень.
Враховуючи те, що у постанові від 08 квітня 2020року у справі № 753/3357/18 (провадження № 61-23184св19) Верховний Суд уже викладав висновок щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, тому відсутні правові підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
Крім того, у касаційній скарзі заявник як на підставу для оскарження судових рішень посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу), зокрема на пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України (суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу).
Пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України передбачає, що суд не дослідив зібрані у справі докази, але при умові оскарження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
У поданій касаційній скарзі заявником не наведено належного обґрунтування, необхідного для відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пунктів 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу), а саме пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України.
Крім того, заявником чітко не визначено, які саме докази у справі на його думку не досліджено судом.
Таким чином заявником не виконано вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.
За змістом статті 127 ЦПК України встановлений судом строку може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
З метою недопущення порушення принципу доступу до правосуддя, у зв'язку із виконання вимог ухвали Верховного Суду від 25 вересня 2020 року не в повному обсязі, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме для подання з урахуванням вимог, викладених в мотивувальній частині цієї ухвали, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, до суду уточненої редакції  касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження з визначенням конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав). Також надіслати на адресу суду копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Роз`яснити заявнику, що у разі невиконання вищевказаних вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Керуючись статтями 127, 185, 261 ЦПК України,
У Х В А Л И В :
Продовжити концерну «Техвоєнсервіс» строк для усунення зазначених вище недоліків.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                              Є. В. Петров