Постанова
Іменем України
 
22 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 824/73/20
провадження № 61-13118ав20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М.,
 
при секретарі судового засідання - Подолянові Ю. А.,
 
учасники справи (сторони арбітражного спору):
заявник (позивач у арбітражному спорі) - державне підприємство «Укрхімтрансаміак» (України),
заінтересована особа (відповідач у арбітражному спорі) - публічне акціонерне товариство «Тольяттіазот» (Російська Федерація),
 
за участю представників:
державного підприємства «Укрхімтрансаміак» - Гегельська Н. А., Мицько Н. М.,
публічного акціонерного товариства «Тольяттіазот» - Волков О. Ю.,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні справу, відкриту за заявою державного підприємства «Укрхімтрансаміак» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 лютого 2020 року у справі № 25/2019 за позовом державного підприємства «Укрхімтрансаміак» (України) до публічного акціонерного товариства «Тольяттіазот» (Російська Федерація) про стягнення боргу, неустойки та відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, за апеляційною скаргою державного підприємства «Укрхімтрансаміак» на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 липня 2020 року, постановлену у складі судді: Мельника Я. С., у місті Києві,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст вимог заяви
 
У травні 2020 року ДП «Укрхімтрансаміак» звернулося із заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України від 12 лютого 2020 року у справі № 25/2019 за позовом ДП «Укрхімтрансаміак» (України) до ПАТ «Тольяттіазот» (Російська Федерація) про стягнення боргу, неустойки та відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору.
 
Заява мотивована тим, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 лютого 2020 року у справі № 25/2019 у задоволенні позову ДП «Укрхімтрансаміак» було відмовлено.
 
ДП «Укрхімтрансаміак» зазначало, що голова складу арбітражного суду був призначений арбітром, який, на його думку, не мав повноважень на призначення голови складу суду і він мав бути призначений президентом ТПП України, оскільки інші арбітри у встановлений законом строк, тобто протягом тридцяти днів з моменту їх призначення, не домовилися про призначення третього арбітра.
 
ДП «Укрхімтрансаміак» вказувало, що вказане рішення порушує публічний порядок України, оскільки відмова комерційного арбітражного суду у задоволенні позовних вимог ДП «Укрхімтрансаміак» вплинуло на платоспроможність підприємства і може призвести до його банкрутства та у подальшому до екологічної катастрофи, і оскаржуване рішення МКАС також призведе до збитків держави. Також оскарженим рішенням порушено принципи правової визначеності та юридичної відповідальності.
 
ДП «Укрхімтрансаміак» просило:
скасувати рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України від 12 лютого 2020 року у справі № 25/2019 за позовом ДП «Укрхімтрансаміак» (України) до ПАТ «Тольяттіазот» (Російська Федерація) про стягнення боргу, неустойки та відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 липня 2020 року заяву ДП «Укрхімтрансаміак» залишено без задоволення.
 
Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України від 12 лютого 2020 року у справі № 25/2019 - залишено без змін.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:
частина друга статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та частини друга статті 459 ЦПК України не тільки визначають вичерпний перелік підстав для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу, а також встановлюють дискреційне право, а не обов`язок національного суду скасувати рішення міжнародного комерційного арбітражу, а тягар доказування наявності підстав для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу покладається виключно на заявника, який просить компетентний суд скасувати відповідне рішення. Верховний Суд у постанові від 05 червня 2019 року у справі № 761/45271/17 вказав: рішення державного суду про скасування арбітражного рішення як результат розгляду справи про оспорювання цього рішення може бути винесено лише за наявності (доведеності) однієї з підстав, передбачених частиною другою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», частиною другою статті 459 ЦПК України, отже, законодавство України, допускаючи оспорювання арбітражного рішення шляхом подання клопотання про його скасування, визначає вичерпний перелік підстав, за наявності однієї з яких арбітражне рішення може бути скасоване. При розгляді заяв про скасування чи визнання та надання дозволу на виконання арбітражного рішення, неприпустимими є процесуальні дії, направлені на перегляд арбітражної справи по суті, переоцінка доказів, досліджених в процесі арбітражного розгляду, а також незгода з висновками, які було зроблено за результатами арбітражного розгляду - є неприпустимим;
у пунктах 1-6 оскарженого рішення МКАС арбітражне застереження, викладене у статті 8 контракту визначає компетенцію МКАС на розгляд спорів між сторонами. При цьому згідно частини другої статті 2 Регламенту МКАС при ТПП України домовленість сторін про передачу спору до МКАС при ТПП України свідчить, що вони письмово погодились на застосування Регламенту МКАС при ТПП України, зокрема, регламенту в редакції від 2017 року. Оскільки сторони не визначили кількість арбітрів, відповідно до статті 10 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та частини першої статті 30 Регламенту МКАС спір повинен був розглядатись трьома арбітрами. Згідно статті 4 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» сторона, яка знає про те, що яке-небудь положення цього Закону, від якого сторони можуть відступати, або яка-небудь вимога, згідно з арбітражною угодою, не були дотримані, і проте продовжує брати участь у арбітражному провадженні, не заявивши заперечень проти такого недотримання без невиправданої затримки, а якщо для цього передбачено будь-який строк, то протягом цього строку вважається такою, що відмовилась від свого права на заперечення. Аналогічне положення міститься у статті 44 Регламенту МКАС. Відповідно до пункту 91 оскарженого рішення МКАС, під час арбітражного розгляду ДП «Укрхімтрансаміак» не тільки не висловило жодних заперечень, щодо порядку призначення та формування складу арбітражного суду, але й підтвердило відсутність у нього зауважень відносно персонального складу арбітражного суду. У зв`язку із цим заявник вважається таким, що відмовився від свого права на заперечення, що спростовує доводи заявника щодо неповноважного складу суду та процедури призначення арбітрів, оскільки заявник був обізнаний про формування складу арбітражного суду та мав всі відомості про відповідні дати формування такого складу. Викладене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладених у постанові від 06 лютого 2019 року у справі №761/5425/16-ц;
стаття 44 Регламенту МКАС не пов`язує відмову від права на заперечення з доведеністю обізнаності порушення Регламенту МКАС, оскільки вона презюмує, що сторона, яка бере участь у арбітражному розгляді є обізнаною з процесуальними діями, які відбуваються у такому арбітражному розгляді. Враховуючи, що заявник належним чином брав участь у арбітражному розгляді, був належним чином повідомлений про склад арбітражного суду та дату його формування, не був позбавлений права ознайомитись зі всіма матеріалами арбітражної справи та мав можливість заявити про порушення процедури призначення складу арбітражного суду, якщо б дійсно вважав, що такі порушення існують, тому згідно статті 4 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та статті 44 Регламенту МКАС, посилання ДП «Укрхімтрансаміак» на порушення процедури призначення (формування) складу арбітражного суду є необґрунтованими і такими, що не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення МКАС;
відповідно до частини першої статті 31 Регламенту МКАС при арбітражі з трьома арбітрами кожна сторона призначає одного арбітра і два призначені таким чином арбітри призначають третього арбітра - голову складу Арбітражного суду у даній справі, якщо сторона не призначить арбітра протягом 30 днів після отримання повідомлення МКАС про це або якщо два арбітри протягом 30 днів з моменту їхнього призначення не домовляться про призначення третього арбітра, арбітр згідно з пунктом 3 статті 11 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» призначається Президентом ТПП України. Згідно пункту 3 Розділу VII Регламенту МКАС у разі призначення стороною арбітра, який має постійне місцеперебування поза місцем проведення засідань МКАС, ця сторона повинна внести аванс на оплату витрат, пов`язаних з його участю в арбітражному розгляді (витрати на проїзд, проживання, харчування, отримання віз тощо). При невнесенні стороною відповідного авансу у встановлений строк та непризначенні іншого арбітра, участь у справі якого не вимагає додаткових витрат, сторона вважається такою, що відмовилася від права на призначення арбітра, і арбітр за сторону призначається Президентом ТПП України. Відповідно до частини четвертої статті 2 Регламенту МКАС, з усіх питань, прямо не врегульованих цим Регламентом, МКАС, склад Арбітражного суду, сторони, треті особи, а також інші особи, які беруть участь в арбітражному розгляді (доповідач, експерти, перекладачі, свідки), повинні діяти сумлінно, у дусі його положень та докладати усіх розумних зусиль задля забезпечення справедливого, швидкого та економного завершення арбітражного розгляду і можливості виконання арбітражного рішення. Таким чином Регламент МКАС надає сторонам та МКАС широкі дискреційні повноваження у здійсненні провадження, а саме, у питаннях, які прямо не передбачені нормами Регламенту МКАС; частина 4 статті 2 Регламенту МКАС вимагає справедливого завершення арбітражного розгляду. Цей обов`язок включає обов`язок враховувати фактичні обставини, через які певна дія не може бути проведена, а також враховувати наслідки такої затримки;
згідно матеріалів справи МКАС при ТПП України листом № 1308/14-6 від 30 липня 2019 року повідомив про задоволення клопотання відповідача та продовжив строк для перерахування авансу на компенсацію витрат на відрядження арбітра ОСОБА_1 до 09 серпня 2019 року. У межах цього строку ПАТ «Тольяттіазот» здійснило перерахування авансу та надало МКАС докази здійснення такої банківської операції (заява на перерахування № 172 від 9 серпня 2019 року). Однак, з технічних причин, грошові кошти не були своєчасно зараховані на банківський рахунок МКАС. ПАТ «Тольяттіазот» своєчасно здійснив необхідні дії, направлені на сплату авансу, однак з причин, які не залежали від його волі, аванс вчасно зараховано не було, 13 серпня 2019 року бухгалтерія МКАС виставила повторно рахунок із зазначенням реквізиту іншого банку. 16 серпня 2019 року ПАТ «Тольяттіазот» повторно здійснив оплату авансу, 29 серпня 2019 року грошові кошти надійшли до банку, який обслуговує рахунок МКАС, а 2 вересня 2019 року ці грошові кошти були зараховано на рахунок МКАС. Згідно пункту 75 оскарженого рішення МКАС, аванс на відшкодування видатків арбітра ОСОБА_1 було зараховано на рахунок МКАС при ТПП України лише 02 вересня 2019 року саме через технічні проблеми, які виникли через неможливість отримання банком МКАС при ТПП України грошового перерахування з Російської Федерації. За таких умов, оскільки ПАТ «Тольяттіазот» своєчасно здійснив оплату авансу компенсації витрат на відрядження арбітра ОСОБА_1, та за відсутності чіткого регулювання Регламентом МКАС ситуацій щодо призупинення строку за умови наявності технічних проблем з фактичним отриманням банком МКАС при ТПП України грошового переказу, то доводи заявника щодо порушення відповідачем строків для сплати цього авансу, та про те, що два арбітри неправомірно призначили голову складу арбітражного суду, суд вважає необґрунтованими. Сторона повинна призначити арбітра та повинна сплатити аванс у встановлений МКАС строк або призначити іншого арбітра. При цьому, строк у 30 днів починається з дати отримання повідомлення МКАС. Водночас Регламент МКАС не уточнює питання перебігу такого строку у разі, якщо сторона отримує нове повідомлення від МКАС про призначення іншого арбітра. Таким чином фактичне призначення та набуття можливості призначати голову складу арбітражного суду арбітр ОСОБА_1 набув лише після фактичної сплати авансу та підтвердження МКАС при ТПП, тобто після 2 вересня 2019 року. Таким чином перебіг 30 денного строку призначення голови складу арбітражного суду слід рахувати з 03 вересня 2019 року до 02 жовтня 2019 року, а призначення голови складу арбітражного суду 24 вересня 2019 року відбулась в межах цього строку. За таких обставин посилання заявника на те, що призначення кандидатури ОСОБА_2 арбітром та несплата авансу арбітру ОСОБА_3 є порушенням, є безпідставними, оскільки згідно пункту З Розділу VII Регламенту МКАС, відповідач ПАТ «Тольяттіазот» здійснив призначення іншого арбітра відповідно до вимог Регламенту МКАС;
аргументи заявника про порушення публічного порядку, суд першої інстанції відхилив, оскільки об`єктом застереження про публічний порядок є міжнародні приватноправові відносини, а предметом - незастосування іноземного права, яке обране для регулювання цивільно-правових відносин з іноземним елементом, якщо його застосування порушує публічний порядок держави. У цьому разі застереження про публічний порядок врегульовує самостійну сферу суспільних відносин, яка не залежить від сфери міждержавних відносин. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 вересня 2018 року у справі № 761/46285/16-ц. Проте у цьому випадку відсутній факт застосування норми права іноземної держави, яка суперечить та вступає в колізію з чинним цивільним законодавством України. У статті 12 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що норма права іноземної держави не застосовується у випадках, якщо її застосування призводить до наслідків, явно не сумісних з основами правопорядку (публічним порядком) України. У таких випадках застосовується право, яке має найбільш тісний зв`язок з правовідносинами, а якщо таке право визначити або застосувати неможливо, застосовується право України. У разі якщо суд розглядає спірні правовідносини на підставі домовленості сторін, публічний порядок цієї держави безпосередньо не зачіпається. Враховуючи, що спірні правовідносини в межах розгляду цієї справи ґрунтуються на домовленості сторін (на договірних засадах), то публічний порядок України в цьому випадку не зачіпається. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та підпункту б пункту 2 частини другої статті 459 ЦПК України для встановлення судом наявності порушення публічного порядку, без дослідження правильності висновків складу арбітражного суду, заявник має довести наявність такого крайнього випадку, як порушення фундаментальних принципів справедливості та правосуддя, ухвалення рішення всупереч кардинальним правовим принципам тощо. Незгода з рішенням арбітрів, зокрема, незгода з їх правовими висновками чи неправильним застосування ними права, не досягають ступеня порушення публічного порядку;
доводи заявника про те, що оскаржуване рішення МКАС впливає на платоспроможність підприємства та зокрема на можливість оплати праці відповідальних працівників, які слідкують за діяльністю підприємства та недопущенням виникнення екологічних катастроф, а також може призвести до екологічної катастрофи у зв`язку з тим, що підприємство буде доведено до банкрутства і тим самим буде позбавлено коштів на проведення обов`язкових заходів безпеки та недопущення виникнення екологічних катастроф, що, на думку заявника, є порушенням публічного порядку України, суд першої інстанції відхилив, оскільки сама по собі можливість впливу арбітражного рішення на платоспроможність стратегічно важливого державного підприємства не може свідчити про порушення таким арбітражним рішенням публічного порядку України і оскаржуване рішення МКАС ухвалено виключно стосовно приватно-правових відносин сторін за відповідною угодою на транзит та поширює свою дію тільки на заявника, а не на державу.
 
Аргументи учасників справи
 
У серпні 2020 року ДП «Укрхімтрансаміак» звернулося із апеляційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 липня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та задовольнити заяву ДП «Укрхімтрансаміак». При цьому посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права.
 
Апеляційна скарга мотивована тим, що:
апеляційний суд порушив норми процесуального права (пункт г) частини другої статті 459 ЦПК України) та неправильно застосував норми матеріального внаслідок хибного тлумачення закону (пункт 3 розділу VII Регламенту МКАС при ТПП України та пункт 3 статті 11 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж») та не застосував закон, який підлягав застосуванню (частина друга статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», статтю 31 Регламенту МКАС при ТПП України). Висновки, викладені в ухвалі, не відповідають обставинам справи;
склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону. Рішення МКАС суперечить публічному порядку України;
у зв`язку із не оплатою відповідачем у строк до 09 серпня 2019 року авансу на витрати та арбітр мав бути призначений Президентом ТПП України. Тому призначення арбітра ОСОБА_1 відбулось із порушенням Регламенту МКАС при ТПП України, Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та арбітражної угоди Сторін. Голова складу Арбітражного суду був призначений «незаконним» арбітром ОСОБА_1 ;
арбітражне рішення суперечить публічному порядку, оскільки порушує принцип правової визначеності. Відмова арбітражним судом в задоволенні вимог щодо стягнення коштів за надані послуги з транзитного транспортування аміаку вплине на платоспроможність заявника, зокрема на можливість оплати праці відповідальних працівників, які слідкують за діяльністю підприємства та недопущенням виникнення екологічних катастроф, може призвести до екологічної катастрофи в зв`язку з тим, що підприємство буде доведено до банкрутства і тим самим буде позбавлене коштів на проведення обов`язкових заходів безпеки та недопущення виникнення екологічних катастроф. Також заявник вимушений буде сплатити пеню відповідно до Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та Закону України «Про валюту і валютні операції». Таким чином рішення МКАС також порушує конституційні засади юридичної відповідальності, оскільки відповідач здійснив односторонню відмову від виконання зобов`язання та вирішив в односторонньому порядку змінити вартість послуг після їх отримання;
наслідком порушення публічного порядку рішенням МКАС, з урахуванням порушення принципу правової визначеності, є порушення цим рішенням майнових інтересів держави України. Це рішення МКАС впливає на отримання державою Україна коштів у вигляді чистого прибутку від діяльності ДП «Укрхімтрансаміак» за 2016 рік.
 
У вересні 2020 року ПАТ «Тольяттіазот» через представника Волкова О. Ю. надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задволенні апеляційної скарги, оскаржену ухвалу залишити без змін; судові витрати покласти на ДП «Укрхімтрансаміак».
 
Відзив мотивований тим, що:
згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 761/10859/17-ц, будь-яка оцінка судом першої інстанції обставин арбітражного спору, повноти та належності доказів, які були подані сторонами арбітражного розгляду тощо, означала б неправомірне судове втручання, заборонене статтею 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», та порушення принципу юридичної визначеності судового рішення. Законом встановлений обмежений виключний перелік підстав, за наявності хоча б однієї з яких, компетентний суд може скасувати рішення міжнародного комерційного арбітражу; при розгляді заяв про скасування чи визнання та надання дозволу на виконання арбітражного рішення, неприпустимими є процесуальні дії, направлені на перегляд арбітражної справи по суті, переоцінка доказів, досліджених в процесі арбітражного розгляду, а також незгода з висновками, які було зроблено за результатами арбітражного розгляду - є неприпустимим (аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 761/45271/17). Заявник не вказує у чому було порушення норм матеріального права;
заявник позбавлений права на заперечення щодо складу арбітражного суду згідно статті 4 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», що відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 06 лютого 2019 року у справі №761/5425/16-ц;
обставини, на які посилається заявник, під час формування складу арбітражного суду не доводять порушення арбітражного застереження, Регламенту МКАС та Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж». У частині четвертій статті 12 Регламенту МКАС передбачено дискреційне право Генерального секретаря МКАС у разі необхідності продовжити строки для здійснення тих чи інших процесуальних дій, встановлених Регламентом;
висновок суду першої інстанції, що Рішення МКАС не порушує публічний порядок України є правильним та обгрунтованим, а аргументи заявника з цього питання направлені виключно на перегляд Рішення МКАС по суті, що є неприпустимим. Статус заявника як держанвого підприємства та його платоспроможність не є підставою для висновку про невідповідність Рішенням МКАС публічному порядку України (аналоігчний виснвоок міститься у постанові Верховного Суду від 23 липня 2018 року у справі № 796/3/2018). Твердження заявника про порушення Рішенням МКАС принципів правової визначеності та юридичної відповідальності стосуються суті спору та не зачіпають концепцію публічного порядку;
суд загальної юрисдикції не має правових підстав аналізувати правильність застосування МКАС норм матеріального права України при вирішенні спору та переглядати спір по суті;
попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правничу допомогу складає 100 000 грн, детальний розрахунок буде надано після прийняття судом рішення у справі.
 
Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2020 року відкрито апеляційне провадження; зупинено дію ухвали Київського апеляційного суду від 13 липня 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2020 року закінчено підготовчі дії за апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
 
Короткий зміст аргументів сторін
 
У судовому засіданні представники ДП «Укрхімтрансаміак» підтримували вимоги апеляційної скарги та пояснили, що: розгляд справи здійснено у складі арбітрів, які були призначені без дотримання вимог Регламенту МКАС та рішення суперечить публічному порядку.
 
У судовому засіданні представник ПАТ «Тольяттіазот» зазначив, що про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування арбітражного рішення.
 
Позиція Верховного Суду
 
У частині другій статті 24, частині другій статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні в справі матеріали, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з таких мотивів.
 
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній матеріалами й додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Верховний Суд встановив, що 24 грудня 2007 року між ДП «Укрхімтрансаміак» та ПАТ «Тольяттіазот» було укладено контракт № 026/А/2007, за умовами якого ДП «Укрхімтрансаміак» надає послуги з транзиту аміаку, що постачається ПАТ «Тольяттіазот».
 
08 жовтня 2015 року сторони підписали додаткову угоду № 26 до вказаного контракту, що діяла до 31 грудня 2016 року і якою були внесені зміни до пунктів 5.1 і 5.2 угоди. За результатами наданих послуг позивачем за період з листопада по грудень 2016 року виставлено ПАТ «Тольяттіазот» відповідні рахунки.
 
Позивач посилався на те, що за виставленими рахунками ПАТ «Тольяттіазот» сплатило ДП «Укрхімтрансаміак» 5 761 042,32 доларів США, однак залишилася несплачена заборгованість у розмірі 815 736, 91 доларів США, через що позивач звернувся до МКАС при ТПП України із позовом для вирішення спору.
 
Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 лютого 2020 року у задоволенні позову ДП «Укрхімтрансаміак» відмовлено та покладено на ДП «Укрхімтрансаміак» обов`язок зі сплати арбітражного збору, а також стягнув з заявника 25 000 Євро у відшкодування витрат, понесених ТОАЗ у зв`язку з захистом своїх інтересів у МКАС при ТПП України.
 
ДП «Укрхімтрансаміак» при зверненні із заявою про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 12 лютого 2020 року, посилався зокрема на те, що розгляд справи здійснено у складі арбітрів, які були призначені з порушенням Регламенту МКАС, оскільки в листі від 25 квітня 2019 року МКАС при ТПП України повідомив відповідача ПАТ «Тольяттіазот» про згоду ОСОБА_3 прийняти функції арбітра у даній справі та запропонував оплатити у 10-денний строк витрати на відрядження арбітра у розмірі 3 000 фунтів стерлінгів або призначити іншого арбітра, який має постійне місце проживання в м. Києві, проте, як вказує позивач, ПАТ «Тольяттіазот» до закінчення 10 денного строку на оплату витрат на відрядження арбітра ОСОБА_3 , яка прийняла функції арбітра (п. 37 рішення МКАС) направив на адресу МКАС при ТПП України лист від 03 травня 2019 в якому замість арбітра ОСОБА_3 призначив арбітром у справі ОСОБА_2 (Російська Федерація) (пункт 41 рішення МКАС при ТПП) чим, на думку ДП «Укрхімтрансаміак», було порушено регламент МКАС при ТПП України та Закон України «Про міжнародний в арбітраж».
 
Крім того вказує, що листом від 12 липня 2019 року ПАТ «Тольяттіазот» замість Йозефа Сухожи призначив арбітром ОСОБА_1 (Чеська Республіка). 18 липня 2019 року МКАС при ТПП отримав лист від ОСОБА_1 зі згодою прийняти функції арбітра у даній справі (п. 69 рішення МКАС), про що листом № 1261/14-6 від 19 липня 2019 року МКАС при ТПП повідомив ПАТ «Тольяттіазот» та запропонував у 10-денний строк з моменту отримання листа сплатити аванс на відшкодування витрат на відрядження арбітра ОСОБА_1.
 
Згідно пункту 72 рішення МКАС при ТПП України, відповідач ТОАЗ листом від 29 липня 2019 року просив продовжити строк для сплати авансу на відрядження арбітра до 09 серпня 2019 року. Дане клопотання було задоволено МКАС при ТПП та встановлено відповідачу строк на оплату до 09 серпня 2019 року. Відповідно до матеріалів справи фактично оплата з боку ПАТ «Тольяттіазот» була здійснена лише 02 вересня 2019 року.
 
Арбітр ОСОБА_1 був призначений 12 липня 2019 року.
 
Відповідно до пункту 78 рішення МКАС, постановою від 24 вересня 2019 року арбітри Нестиренко Л.А. та ОСОБА_1 призначили головою складу арбітражного суду Аско Похлу .
 
Заявник також зазначив, що арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.
 
Згідно частин першої, другої статті 459 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж». Рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо: 1) сторона, що подала заяву про скасування, надасть докази того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або б) її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; або 2) суд визначить, що: а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або б) арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.
 
Тлумачення статті 459 ЦПК України свідчить, що тягар доведення наявності підстав для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу покладається на сторону, яка звертається із заявою про скасування такого рішення.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року у справі № 761/45271/17 (провадження № 61-47547св18) зазначено, що: «рішення державного суду про скасування арбітражного рішення як результат розгляду справи про оспорювання цього рішення може бути винесено лише за наявності (доведеності) однієї з підстав, передбачених частиною другою статті 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», частиною другою статті 459 ЦПК України. Отже, законодавство України, допускаючи оспорювання арбітражного рішення шляхом подання клопотання про його скасування, визначає вичерпний перелік підстав, за наявності однієї з яких арбітражне рішення може бути скасоване».
 
У пункті 8.2. контракту № 026/А/2007 на надання послуг з транзиту аміаку рідкого через територію України магістральним трубопроводом, з урахуванням додаткової угоди № 15 до контракту, укладеним між ДП «Укрхімтрансаміак» та ПАТ «Тольяттіазот», сторони домовились, що усі спори та суперечки, що виникли за цим контрактом чи у зв`язку із ним, які не були врегульовані шляхом переговорів, підлягають передачі на розгляд та остаточне вирішення до МКАС при ТПП України та відповідно до його регламенту. Арбітражний суд складається із трьох арбітрів.
 
Аналіз пункту 8.2. контракту № 026/А/2007 на надання послуг з транзиту аміаку рідкого через територію України магістральним трубопроводом, з урахуванням додаткової угоди № 15 до контракту, свідчить, що сторони не погодили процедуру призначення арбітра чи арбітрів і це питання має бути вирішено згідно Регламенту ТПП України.
 
У регламенті МКАС при ТПП України передбачено:
сторони можуть на власний розсуд погодити процедуру призначення арбітра чи арбітрів за умови дотримання положень цього Регламенту. У разі відсутності такої угоди при арбітражі з трьома арбітрами кожна сторона призначає одного арбітра і два призначені таким чином арбітри призначають третього арбітра - голову складу Арбітражного суду у даній справі; якщо сторона не призначить арбітра протягом 30 днів після отримання повідомлення МКАС про це або якщо два арбітри протягом 30 днів з моменту їхнього призначення не домовляться про призначення третього арбітра, арбітр згідно з пунктом 3 статті 11 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» призначається Президентом Торговопромислової палати України (частина перша статті 31);
Генеральний секретар МКАС (до формування складу Арбітражного суду) або склад Арбітражного суду у разі потреби може продовжити строки для здійснення тих чи інших процесуальних дій, встановлених цим Регламентом (частина четверта статті 12).
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 761/5425/16-ц (провадження № 61-8306св18) вказано, що: «процесуальна поведінка ПАТ «Компанія «Райз», яке реалізувало своє право на призначення арбітра, висловлювало заперечення по суті спору під час арбітражного провадження, однак не посилалось на дефекти складу арбітражного суду, а отримавши за результатами арбітражного розгляду невигідне для себе рішення, використало притримані підстави для оскарження у державному суді рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, містить ознаки зловживання правом та не відповідає принципу добросовісності».
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 травня 2019 року в справі № 761/39565/17 (провадження № 61-5333св19) зроблено висновок про те, що «застереження про порушення публічного порядку як підстава для відмови у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання іноземного арбітражного рішення, є своєрідним механізмом, який закріплює пріоритет державних інтересів над приватними, охороняє публічний порядок держави від будь-яких негативних впливів на нього. Застереження про публічний порядок у міжнародному праві не допускає визнання на території держави рішення арбітражного суду, якщо в результаті його виконання буде вчинено дії, які прямо заборонені законом або заподіюють шкоду суверенітету чи безпеці держави. Під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Публічний порядок будь-якої держави включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава має намір захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави; обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями. Правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний порядок. Вони також призначені не допустити можливість визнання та надання дозволу на виконання рішень, пов`язаних з корупцією чи неприпустимим невіглаством арбітрів. У той же час необґрунтована відмова у наданні дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражного суду є свого роду блокуванням рішення і може, у випадку свавільного застосування, носити характер штучного нормативного бар`єру, який з точки зору міжнародного права є абсолютно недопустимим. Це блокування не тільки не відповідатиме цілям міжнародного арбітражу, але й буде порушувати законні права, які це арбітражне рішення може фактично надавати стягувачу в інших державах. Відмова у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання на території України арбітражного рішення може порушувати гарантії, передбачені частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, становитиме непропорційне втручання у право власності стягувача на присуджені грошові кошти».
 
У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
 
Встановивши, що розгляд справи здійснено у складі арбітрів, які були призначені з дотриманням вимог Регламенту МКАС, ДП «Укрхімтрансаміак» не висловлювало заперечень щодо складу арбітражного суду під час арбітражного провадження, арбітражне рішення не суперечить публічному порядку України, і ДП «Укрхімтрансаміак» не доведено наявності підстав для скасування арбітражного рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви.
 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
 
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржена ухвала постановлена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржену ухвалу без змін, а тому судовий збір покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.
 
Керуючись статтями 24, 259, 268, 351, 367, 368, 369, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу державного підприємства «Укрхімтрансаміак» залишити без задоволення.
 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 13 липня 2020 року залишити без змін.
 
Повний текст постанови Верховного Суду складено 22жовтня 2020 року.
 
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                В. І. Крат
 
                                                                                                       І. О. Дундар
 
                                                                                                       М. М. Русинчук