Постанова
Іменем України 
 
03 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № б/н
провадження № 61-10307ав20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В., 
за участю секретаря судових засідань Мартинюка О. С. 
учасники справи:
позивач - акціонерне товариство «Олайнфарм», представництво акціонерного товариства «Олайнфарм» в Україні, 
представник позивача - Колос Юрій Вадимович, 
відповідачі - товариство з обмеженою відповідальністю «Олфа»,
представники відповідача: Стеценко Андрій Вікторович, Яремко Володимир Володимирович, Друг Олександр Миколайович, 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Олфа» на ухвалу Київського апеляційного суду про забезпечення позову від 25 червня 2020 року у справі за заявою акціонерного товариства «Олайнфарм» про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, за позовом акціонерного товариства «Олайнфарм» до товариства з обмеженою відповідальністю «Олфа» про стягнення коштів, 

ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина 
Короткий зміст вимог заяви
У червні 2020 року акціонерне товариство «Олайнфарм» (далі - АТ «Олайнфарм») звернулось до Київського апеляційного суду із заявою про забезпечення позову відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України.
Заява мотивована тим, що 01 червня 2020 року АТ «Олайнфарм» звернулось із позовною заявою до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (далі - МКАС) до товариства з обмеженою відповідальністю «Олфа» (далі - ТОВ «Олфа») про стягнення боргу, оскільки відповідач не виконав зобов`язання за договором купівлі-продажу від 18 грудня 2014 року № 1-2014-29/160, (з подальшими додатковими угодами та специфікаціями), відповідно до умов якого позивач (продавець) продає і поставляє, а відповідач (покупець) купує лікарські засоби (препарати), вироби медичного призначення і біологічно активні добавки, а саме не оплатив у повному обсязі поставлений позивачем товар, унаслідок чого виникла заборгованість. 
Відповідно до позовної заяви (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 17 червня 2020 року) ціна позову становить 2 681 533,03 євро (80 433 387,69 грн за офіційним курсом НБУ на 22 червня 2020 року), що включає вартість товару, яка була поставлена, прийнята відповідачем, але не була оплачена - 1 972 421,63 євро та пеню за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 709 111,4 євро.
Відповідач борг визнав, про що свідчить підписаний ним 31 грудня 2019 року акт звірки взаєморозрахунків, реалізував поставлений товар, має фінансові ресурси від здійснення реалізації постановленого товару для погашення наявної перед позивачем заборгованості, однак свідомо ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань. 
Ураховуючи, що у відповідача відсутнє нерухоме майно, на яке можна буде звернути стягнення у разі примусового виконання рішення, його зобов`язання перед позивачем не забезпечені заставою, іпотекою чи іншим видом забезпечення, тому не вжиття заходів забезпечення судом може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення МКАС.
На підставі викладеного, АТ «Олайнфарм» просило суд: 
-          накласти арешт на грошові кошти, що належать ТОВ «Олфа» та знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 , SWIFT PBANUA2XKІE в AT КБ «ПриватБанк» (МФО 305299); № НОМЕР_2 , SWIFT UKRSUAUX в AT «Укрсоцбанк» (МФО 300023); №  НОМЕР_3 , SWIFT PBANUA2X в AT КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) та на будь-яких інших виявлених банківських рахунках ТОВ «Олфа» у банківських установах або банківських рахунках, які будуть відкриті в майбутньому, в межах ціни позову у розмірі 2 681 533,03 євро;
 
-          накласти арешт на майно, яке належить на праві власності ТОВ «Олфа» в межах ціни позову у розмірі 2 681 533,03 євро, а саме: транспортні засоби:
 
-           VOLKSWAGEN CADDY (білий, рік виготовлення: 2013, дата реєстрації: 11 жовтня 2013, об`єм двигуна: 1197 куб. см, державний номерний знак: НОМЕР_4 , номер двигуна: НОМЕР_5 , номер кузова: НОМЕР_6 ; 
 
-          КІА CEE'D (білий, рік виготовлення: 2019, дата реєстрації: 24 січня 2020 року, об`єм двигуна: 1591 куб. см, державний номерний знак: НОМЕР_7 , номер двигуна: НОМЕР_8 , номер кузова: НОМЕР_9 ; 
 
-          VOLKSWAGEN POLO (сірий, рік виготовлення: 2013, дата реєстрації: 13 листопада 2013 року, об`єм двигуна: 1568 куб. см, державний номерний знак: НОМЕР_10 , номер двигуна: НОМЕР_11 , номер кузова: НОМЕР_12 ; 
 
-          SKODA FABIA (сірий, рік виготовлення: 2014, дата реєстрації: 02 липня 2014 року, об`єм двигуна: 1390 куб. см, державний номерний знак: НОМЕР_13 , номер двигуна: НОМЕР_14 , номер кузова: НОМЕР_15 ;
 
-           ГАЗ 3302-288 (білий, рік виготовлення: 2014, дата реєстрації: 05 грудня 2014 року, об`єм двигуна: 2890 куб. см, державний номерний знак: НОМЕР_16 , номер двигуна: НОМЕР_17 , номер кузова: НОМЕР_18 ;
 
-           ГАЗ 3302-244 (білий, рік виготовлення: 2015, дата реєстрації: 24 лютого 2016 року, об`єм двигуна: 2890 куб. см, державний номерний знак: НОМЕР_19 , номер двигуна: НОМЕР_20 , номер кузова: НОМЕР_21 ; 
 
-          SKODA SUPERB (сірий, рік виготовлення: 2017, дата реєстрації: 21 березня 2017 року, об`єм двигуна: 1798 куб. см, державний номерний знак: НОМЕР_22 , номер двигуна: НОМЕР_23 , номер кузова: НОМЕР_24 ; 
 
-          VOLKSWAGEN CADDY (білий, рік виготовлення: 2017, дата реєстрації: 11 липня 2018 року, об`єм двигуна: 1598 куб. см, державний номерний знак: НОМЕР_25 , номер двигуна: НОМЕР_26 , номер кузова: НОМЕР_27 );
 
-           AUDI А8 (синій, рік виготовлення: 2019, дата реєстрації: 24 липня 2019 року, об`єм двигуна: 3996 куб. см, державний номерний знак: НОМЕР_28 , номер двигуна: НОМЕР_29 , номер кузова: НОМЕР_30 ; 
 
-          AUDI А8 (сірий, рік виготовлення: 2008, дата реєстрації: 24 січня 2020 року, об`єм двигуна: 4163 куб. см, державний номерний знак: НОМЕР_31 , номер двигуна: НОМЕР_32 , номер кузова: НОМЕР_33 ;
 
-           SKODA OCTAVIA (сірий, рік виготовлення: 2012, дата реєстрації: 17 липня 2012 року, об`єм двигуна: 1798 куб. см, державний номерний знак: НОМЕР_34 , номер двигуна: НОМЕР_35 , номер кузова: НОМЕР_36 ; 
 
-          ИЖ 27175 (білий, рік виготовлення: 2006, дата реєстрації: 23 січня 2007 року, об`єм двигуна: 1568 куб. см, державний номерний знак: НОМЕР_37 , номер двигуна: НОМЕР_38 , номер кузова: НОМЕР_39 .
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 червня 2020 року заяву АТ «Олайнфарм» задоволено. 
Накладено арешт на грошові кошти, що належать ТОВ «Олфа» та знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 , SWIFT PBANUA2XKІE в AT КБ «ПриватБанк» (МФО 305299); № НОМЕР_2 , SWIFT UKRSUAUX в AT «Укрсоцбанк» (МФО 300023); № НОМЕР_3 , SWIFT PBANUA2X в AT КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) та на будь-яких інших виявлених банківських рахунках ТОВ «Олфа» у банківських установах або банківських рахунках, які будуть відкриті в майбутньому, в межах ціни позову у розмірі 2 681 533,03 євро, а також накладено арешт на майно, яке належить на праві власності ТОВ «Олфа» в межах ціни позову у розмірі 2 681 533,03 євро, а саме зазначені у заяві транспортні засоби.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що не вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи не виконання боржником - ТОВ «Олфа» умов договору купівлі-продажу від 18 грудня 2014 року № 1-2014-29/160 (з подальшими додатковими угодами та специфікаціями) та розмір заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до МКАС. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
У липні 2020 року ТОВ «Олфа» подало до Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 25 червня 2020 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви АТ «Олайнфарм» про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд МКАС за № 134/2020.
Надходження апеляційної скарги 
Ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2020 року відкрито апеляційне провадження, витребувано справу із Київського апеляційного суду. 
Справа надійшла до Верховного Суду 17 вересня 2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 30 вересня 2020 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу 
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки суд неповно та неправильно з`ясував обставини справи, а саме: не встановив наявність підстав для забезпечення позову, не застосував зустрічного забезпечення не перевірив підстав для його застосування, докази надані позивачем не мають перекладу державною мовою; ухвала суттєво обмежує діяльність відповідача та порушує його право на захист інтересів у суді та арбітражі; не враховано наявність спору переданого до МКАС за позовом ТОВ «Олфа» до АТ «Олайнфарм» про стягнення боргу. 
АТ «Олайнфарм» надіслало до Верховного Суду 04 вересня 2020 року відзив на апеляційну скаргу у якому зазначило, що Київський апеляційний суд повно та всебічно дослідив надані докази, які мають значення для вирішення питання про забезпечення позову; відповідач не правильно тлумачить норму закону щодо застосування заходів зустрічного забезпечення; позивач подав до суду заяву про забезпечення позову викладену державною мовою, відповідач не навів будь-яких доказів, що відсутність перекладу деяких доказів до заяви, які викладені російською мовою, зумовили необґрунтованість судового рішення, оскільки їх зміст зрозумілий і сторонам і суду; відповідач не довів, що арешт банківських рахунків суттєво обмежує його господарську діяльність та порушує право на судовий захист; відсутні доводи, яким чином арешт транспортних засобів перешкоджає підприємницькій діяльності. 
На підставі викладеного АТ «Олайнфарм» просило суд апеляційну скаргу ТОВ «Олфа» залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 25 червня 2020 року - без змін. 
У відповіді на відзив на апеляційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 червня 2020 року ТОВ «Олфа», підтримало викладені підстави для скасування ухвали апеляційного суду та просило задовольнити апеляційну скаргу, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви АТ «Олайнфарм» про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд МКАС за № 134/2020.
У судовому засіданні представники ТОВ «Олфа»: Стеценко А. В., Яремко В. В., Друг О. М. просили суд апеляційну скаргу задовольнити та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви АТ «Олайнфарм» про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд МКАС за № 134/2020.
Представник АТ «Олайнфарм» Колос Ю. В. у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги.
Зазначив, що доводи викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції розглядаючи заяву АТ «Олайнфарм» застосував заходи забезпечення позову у порядку та з підстав встановлених ЦПК України у межах ціни позову між сторонами, який перебуває на розгляді у МКАС.
Накладення арешту на банківські рахунки та транспортні засоби не перешкоджає здійсненню господарської діяльності відповідача.
За даними АТ КБ «ПриватБанк» ТОВ «Олфа» має рахунок із спеціальним режимом використання на який арешт не накладено і який ним використовується для здійснення банківських операцій.
Арешт накладений на транспортні засоби ТОВ «Олфа» з метою запобігання їх відчуження, в межах ціни позову.
Крім того, транспортні засоби у ТОВ «Олфа» не вилучались, перешкод у їх використанні для здійснення господарської діяльності немає. 
Мотивувальна частина
Відповідно до частини другої статті 24, частини другої статті 351 ЦПК України Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною другою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до частин другої та п`ятої статті 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні у справі матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України за заявою сторони у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, суд може вжити заходів забезпечення позову у порядку та з підстав, встановлених цим Кодексом.
Частиною третьою статті 152 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, подається до апеляційного суду за місцезнаходженням арбітражу, третейського суду, місцезнаходженням відповідача або його майна за вибором заявника.
У частині першій статті 150 ЦПК України серед видів забезпечення позову передбачено накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також заборона вчиняти певні дії.
Частиною другою цієї статті визначена можливість суду застосувати кілька видів забезпечення позову.
Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (частина шоста статті 153 ЦПК України).
В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (частина сьома статті 153 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.
Судом встановлено, що у травні 2020 року ТОВ «Олфа» звернулось до МКАС із позовом до АТ «Олайнфарм» про стягнення боргу.
Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач не виконує зобов`язання передбачені договорами купівлі-продажу від 18 грудня 2014 року                         № 1-2014-29/160 та від 30 грудня 2014 року щодо поставки товару на підставі замовлень ТОВ «Олфа» у 2020 році. 
Відповідно до постанови МКАС від 26 травня 2020 року справу за позовом ТОВ «Олфа» до АТ «Олайнфарм» про стягнення боргу прийнято до провадження за №129/2020. 
Із урахуванням заяви про збільшення позовних вимог ціна позову становить 8 037 716,54 євро.
У червні 2020 року АТ «Олайнфарм» звернулось до МКАС із позовом до ТОВ «Олфа» про стягнення боргу.
Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач не виконує зобов`язання передбачені договором купівлі-продажу від 18 грудня 2014 року                               № 1-2014-29/160, а саме не здійснив у повному обсязі оплату поставленого позивачем товару. 
Відповідно до постанови МКАС від 04 червня 2020 року справу за позовом АТ «Олайнфарм» до ТОВ «Олфа» про стягнення боргу прийнято до провадження за №134/2020. 
Із урахуванням заяви про збільшення позовних вимог ціна позову становить 2 681 533,03 євро. 
У червні 2020 року АТ «Олайнфарм» звернулось до Київського апеляційного суду із заявою про забезпечення позову у справі за №134/2020, яка знаходиться на розгляді у МКАС. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 червня 2020 року заяву АТ «Олайнфарм» задоволено. 
Накладено арешт на грошові кошти, що належать ТОВ «Олфа» та знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 , SWIFT PBANUA2XKІE в AT КБ «ПриватБанк» (МФО 305299); № НОМЕР_2 , SWIFT UKRSUAUX в AT «Укрсоцбанк» (МФО 300023); № НОМЕР_3 , SWIFT PBANUA2X в AT КБ «ПриватБанк» (МФО 305299) та на будь-яких інших виявлених банківських рахунках ТОВ «Олфа» у банківських установах або банківських рахунках, які будуть відкриті в майбутньому, в межах ціни позову у розмірі 2 681 533,03 євро, а також накладено арешт на майно, яке належить на праві власності ТОВ «Олфа» в межах ціни позову у розмірі 2 681 533,03 євро, а саме зазначені у заяві транспортні засоби.
Задовольняючи заяву АТ «Олайнфарм» суд першої інстанції виходив з того, що нерухоме майно у відповідача відсутнє, не вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи не виконання боржником - ТОВ «Олфа» умов договору купівлі-продажу від 18 грудня 2014 року № 1-2014-29/160 та розмір заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до МКАС. 
Переглядаючи зазначене рішення у апеляційному порядку, колегія суддів вважає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову АТ «Олайнфарм» до ТОВ «Олфа» суд пересвідчився, що між цими сторонами дійсно існує спір, який розглядається в міжнародному комерційному арбітражі, та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; визначаючи вид забезпечення позову, врахував положення частини другої статті 150 ЦПК України; з`ясував обсяг позовних вимог АТ «Олайнфарм», правильно встановивши, що ці вимоги полягають у стягненні з відповідача на користь позивача боргу у розмірі 2 681 533,03 євро, дійшов правильного висновку про співмірність виду забезпечення позову із пред`явленими позовними вимогами.
Верховний Суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неповного та неправильного з`ясування обставин справи, як необґрунтовані та такі, що спростовуються матеріалами справи. 
Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про те, що Київський апеляційний суд не застосував зустрічного забезпечення не перевірив підстав для його застосування враховуючи наступне. 
Із справи відомо, що на час вирішення заяви про забезпечення позову питання застосування заходів зустрічного забезпечення не вирішувалось. 
Відповідно до частини першої статті 154 ЦПК України метою зустрічного забезпечення є відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. 
Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, крім випадків встановлених частиною третьою статті 154 ЦПК України. 
Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 
1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 
2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.
Із справи відомо, що позивач має офіційно зареєстроване представництво в Україні та майно. Даний факт сторонами не оспорюється. 
Крім того, представник ТОВ «Олфа» надав довідку з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, яка підтверджує наявність в Україні представництва АО «Олайнфарм» (т. 3, а. с. 16) та відомості із МВС України щодо наявності у цього представництва транспортних засобів (т. 3, а. с. 18).  
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо не застосування зустрічного забезпечення з підстав того, що таких документів не надано разом із заявою про забезпечення позову мають ознаки надмірного формалізму. 
Статтею 9 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.
Звертаючись до Київського апеляційного суду АТ «Олайнфарм» подало заяву про забезпечення позову викладену державною мовою, додатки до заяви, зокрема, копія позовної заяви до МКАС та інші документи у справі, яка перебуває на розгляді у арбітражному суді викладені російською мовою, інші додатки викладені державною мовою. 
У справі відсутні клопотання ТОВ «Олфа» щодо перекладу додатків до заяви про забезпечення позову, які викладені іноземною мовою. 
Крім того, як вбачається із договору купівлі-продажу товару від 18 грудня 2014 року № 1-2014-29/160 у арбітражному застереженні викладеному у розділі 5, всі спори, які виникають щодо виконання цього договору вирішуються МКАС відповідно до його регламенту на російській мові у складі 3-ох арбітрів (а. с. 39-43). 
Відповідачем не наведено доказів, що внаслідок відсутності перекладу додатків на державну мову суд не правильно встановив зміст цих доказів, внаслідок чого неправильно вирішено справу. 
Посилання відповідача на не врахування Київським апеляційним судом висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 23 вересня 2019 року у справі № 641/1775/19, від 12 грудня 2019 року у справі № 219/6149/19 та від 09 червня 2020 року у справі № 353/998/19 щодо застосування державної мови під час здійснення судочинства, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки стосуються обов`язковості викладення державною мовою касаційних скарг та доданих до неї клопотань. 
Колегія суддів також не приймає до уваги і доводи апеляційної скарги щодо того, що ухвала суду першої інстанції суттєво обмежує діяльність відповідача та порушує його право на захист інтересів у суді та арбітражі; перешкоджає здійсненню підприємницької діяльності, оскільки арешт накладено на грошові кошти в межах ціни позову, а не в цілому на всі грошові кошти товариства. Відповідачем не надано доказів, яким чином арешт автомобілів перешкоджає здійсненню його господарської діяльності. 
Колегія суддів зауважує, що наявність спору переданого до МКАС за позовом ТОВ «Олфа» до АТ «Олайнфарм» про стягнення боргу, не може впливати на розгляд заяви про забезпечення позову у справі за позовом АТ «Олайнфарм» до ТОВ «Олфа» про стягнення боргу. 
ТОВ «Олфа» не позбавлений можливості, також звернутися до суду із заявою про застосування зустрічного забезпечення позову відповідно до статті 154 ЦПК України.
Колегія суддів вважає, що висновки Київського апеляційного суду відповідають вимогам закону та не суперечать обставинам, що мають значення для справи, суд правильно застосував закон, який підлягав застосуванню, тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, встановивши, що оскаржена ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, та дійшовши до висновку про відсутність підстав для скасування судового рішення, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену            ухвалу - без змін.
Керуючись статтями 24, 351, 368, 375 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Олфа» залишити без задоволення. 
Ухвалу Київського апеляційного суду від 25 червня 2020 року залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення виготовлено 08 грудня 2020 року. 
 
Судді:  	С. Ю. Мартєв   А. І. Грушицький   Є. В. Петров