ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 р.	Справа № 440/2434/20	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 року (головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова) по справі № 440/2434/20
за позовом        ОСОБА_1  
до       Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області  
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо неприйняття рішень за заявами ОСОБА_1 від 15 жовтня 2019 року та від 30 січня 2020 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії за віком від 15 жовтня 2019 року та винести рішення про перерахунок пенсії з урахуванням пільгового стажу роботи в Високотополянському психоневрологічному інтернаті з травня 1998 року по жовтень 2018 року в подвійному розмірі.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 позовну заяву залишено без розгляду. 
ОСОБА_1 , не погодившись з ухвалою суду, подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного висновку.
Зазначає, що суд першої інстанції дійшов невірних висновків щодо не виконання позивачем вимог суду по усуненню недоліків позовної заяви, після отримання  ухвали суду про залишення позову без руху, оскільки  копія ухвали суду їй особисто вручено не було, зі слів поштарки їй відомо, що конверт із суду залишено у хвірці, проте конверт вона не знайшла. Зазначене свідчить, що позивачка не отримала ухвалу суду про залишення позову без руху, а отже  не мала можливості своєчасно виконати вимоги суду, у зв`язку з чим висновки суду про залишення позову без розгляду,  є передчасними.  
Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач) не надало відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до  ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою  Полтавського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою  Полтавського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, з підстав невідповідності позовної заяви вимогам ст.ст.160,161 КАС України, а саме не надання доказів сплати судового збору та  надано позивачу строк для усунення недоліків  5 днів  з дня вручення ухвали суду.
Ухвалою  Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду, оскільки позивач, отримав копію ухвали суду про залишення позову без руху 26.05.2020 та у п`ятиденний строк вимоги ухвали не виконав.
Такі висновки суду ґрунтуються на відомостях, що містяться в поштовому рекомендованому повідомленні про вручення (а.с.33). 
Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.
Правила надання послуг поштового зв`язку (далі - Правила), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, передбачають порядок вручення рекомендованих поштових відправлень.
У пункті 99 Правил зазначено рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, … які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.
У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.
Оформлення цих поштових операцій визначено у пункті 105 Правил: для одержання реєстрованого поштового відправлення, коштів за поштовим переказом одержувач повинен заповнити бланк повідомлення із зазначенням даних пред`явленого документа, що посвідчує особу (назва, серія, номер, дата видачі, найменування органу, який видав), дати одержання поштового відправлення, поштового переказу та розписатись. У разі одержання реєстрованого поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, адресованих до запитання, на абонементну скриньку або за місцем роботи, а також коли адреса, зазначена на поштовому відправленні, поштовому переказі, не відповідає адресі місця реєстрації одержувача, крім даних про документ, що посвідчує особу, зазначається також адреса, за якою фактично проживає одержувач.
У пункті 106 Правил передбачено, що під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що наявне в матеріалах справи  рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, не містять відомостей про вручення особисто   ОСОБА_1 26.05.2020  ухвали суду.
Згідно поштового повідомлення вбачається, що поштове відправлення 26.05.2020 вручено шляхом  "вкладення в абонентську скриньку" і вказано прізвище листоноші (а.с. 33).
Проте, з матеріалів справи вбачається, що поштове відправлення надсилалося за місцем проживання позивача, доказів наявності договору  про абонентську скриньку між позивачем та поштою не надано, а отже  зазначене поштове повідомлення не є належним доказом вручення позивачу ухвали суду.
Крім того, згідно Правил надання послуг поштового зв`язку вказане поштове відправлення має бути вручено адресату або повнолітньому члену його сім`ї, а у разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, а не саме поштове відправлення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що доказів вручення ОСОБА_1 ухвали суду від 26.05.2020 про залишення позову без руху , матеріали справи не містять.
Натомість, суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про отримання позивачем копії ухвали суду 26.05.2020.
Основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сформульованої в рішенні від 8 листопада 2018 року, у справі "Созонов та інші проти України", ЄСПЛ зазначив, що загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи. Принцип рівності вимагає, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представити свою справу за умов, які не ставлять її в істотно несприятливе становище у порівнянні з іншою стороною. ЄСПЛ дійшов до висновку, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були повістки чи інші судові документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зобов`язані фіксувати таку інформацію у тексті рішення. У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що провадження по справі відкрито ухвалою  Полтавського окружного адміністративного суду від 15.05.2020 , та  в подальшому, ухвалою суду від 20.05.2020 позов залишено без руху.
За змістом п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.
За нормами КАС недоліки поданої позовної заяви можуть бути усунені в порядку виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, у якій суд і встановлює строк усунення таких недоліків.
При цьому, аналіз статей 169, 171 КАС свідчить, що ухвалу про залишення позовної заяви без руху може бути постановлено при пред`явленні (поданні) позову, тобто до відкриття провадження у справі.
Норми КАС не передбачають можливості залишення позовної заяви без руху на стадії розгляду справи, після відкриття провадження у справі. При наявності недоліків позовної заяви  суд встановлює строк для їх усунення, не залишаючи позов без руху.
Колегія суддів зазначає, що прийняття судом першої інстанції ухвали про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху суперечить нормам КАС України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що постановляючи під час розгляду справи ухвалу про залишення позовної заяви без руху та в подальшому, у зв`язку із її невиконанням, ухвалу про залишення позову без розгляду, судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим ухвала ухвала суду першої інстанції на підставі ст.320 КАС України підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 року по справі № 440/2434/20  скасувати.
Справу № 440/2434/20  направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова   	
Повний текст постанови складено  23.11.2020 року