ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України

06 жовтня 2020 року

м. Харків

справа №638/9634/20
провадження № 22-ц/818/4905/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_3 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 липня 2020 року, постановлену під головуванням судді Цвірюка Д.В. в м. Харкові, -
в с т а н о в и в :
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 липня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову в повному обсязі.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що наведені позивачем обставини дають підстави вважати, що існує реальна загроза ускладнення або унеможливлення виконання рішення у разі задоволення позову, що потребує вжиття заходів забезпечення позову та підтверджуються належними доказами. Проте, суд не надав оцінки наявним в матеріалах справи доказам та безпідставно відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Відзиву на апеляційну скаргу не надано.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних підтверджуючих відомостей на обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову, а лише висловлене припущення про подальшу неможливість виконання рішення суду. Судом першої інстанції не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.
Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання тощо.
За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.
Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).
Судом встановлено, що предметом спірних правовідносин є поділ спільного майна подружжя, до якого входять: нежитлові приміщення технічного поверху: № XI пл. 35,1 кв.м, № XII пл. 21.0 кв.м. в житловому будинку літ. «А-10» секції «Г», «Д» за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 24069830, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 24699762., автомобіль марки/моделі «SUBARU FORESTER» 1994 cm3 (2008 року випуску), д.н.з НОМЕР_1 , VIN-код (№ кузова): НОМЕР_2 та квартира за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна: 1940481263101.
Як на підставу вжиття заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 посилався на те, що оскільки на даний момент між позивачем та відповідачем існує спір щодо поділу спільного майна подружжя, а у позивача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на все спільне набуте майно, то відповідач має реальну можливість відчужити вказане майно на користь третіх осіб, що у майбутньому утруднить виконання рішення суду про поділ майна подружжя або взагалі зробить його виконання неможливим. У зв`язку з цим, просив забезпечити позов шляхом накладення заборони відчуження квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . реєстраційний номер майна: 24699762 та автомобілю марки/моделі «SUBARU FORESTER» 1994 см3 (2008 року випуску), д.н.з НОМЕР_3 , VIN-код (№кузова): НОМЕР_2 .
Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.
Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення.
Разом з тим заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами існує спір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: нежитлові приміщення технічного поверху: № XI пл. 35,1 кв.м, № XII пл. 21.0 кв.м. в житловому будинку літ. «А-10» секції «Г», «Д» за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 24069830, квартира за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 24699762., автомобіль марки/моделі «SUBARU FORESTER» 1994 cm3 (2008 року випуску), д.н.з НОМЕР_1 , VIN-код (№ кузова): НОМЕР_2 та квартира за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна: 1940481263101.
Враховуючи, що спір стосується поділу майна подружжя, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду.
Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.
Таким чином, оцінивши доводи заявника, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . реєстраційний номер майна: 24699762 та автомобілю марки/моделі «SUBARU FORESTER» 1994 см3 (2008 року випуску), д.н.з НОМЕР_3 , VIN-код (№кузова): НОМЕР_2 ., виходячи із наявності дійсного спору між сторонами, та того, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, про задоволення заяви позивача про забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – ОСОБА_3 - задовольнити.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 липня 2020 року - скасувати та ухвалити нову.
Заяву  ОСОБА_1  про забезпечення позову - задовольнити.
Заборонити відчуження квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . реєстраційний номер майна: 24699762 та автомобілю марки/моделі «SUBARU FORESTER» 1994 см3 (2008 року випуску), д.н.з НОМЕР_3 , VIN-код (№кузова): НОМЕР_2 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:                                                         О.В. Маміна

Судді:                                                                 С.С. Кругова

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 07.10.2020 року.