ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/11862/17                                                                         Суддя  першої інстанції: Клименчук Н.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  25 листопада 2020 року                                                                               м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:                                                   Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                       Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октава Фінанс» до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.06.2017 р. № 0029661404,

В С Т А Н О В И В :
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октава Фінанс» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0029661404 (форма "С") від 21.06.2017 року.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що висновки податкового органу, викладені в Акті перевірки від 30.05.2017 року №162/21/22/РРО/39628794 є безпідставними та необґрунтованими, а тому спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню. Позивач не належить до уповноважених банків або їх агентів, а здійснює операції з купівлі-продажу іноземної валюти на підставі генеральної ліцензії Національного банку України №165 від 20.11.2015 року (строком дії до 19.11.2018 року), а тому застосовування положень п. 2 ст. 4 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та притягувати його до фінансової відповідальності є неправомірним.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.02.2019 р. позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м.Києві від 21.06.2017 р. № 0029661404.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що норми Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» мають імперативну норму, зокрема, й для позивача проводити операції з купівлі-продажу іноземної валюти через реєстратор розрахункових операцій, оскільки згідно виданої Національним банком України Генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій позивач має право на здійснення діяльності з обміну валют та переказу коштів.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначає, що відповідальність за порушення встановленого Законом України «Про застосування РРО» порядку виконання операцій з купівлі-продажу іноземної валюти може бути застосована лише до уповноважених банків та їх агентів. Оскільки позивач не належить до уповноважених банків або їх агентів, а здійснює операції з купівлі-продажу іноземної валюти на підставі ліцензії Національного банку України від 20.11.2015 р. № 165, тому застосовувати положення п. 2 ст. 4 Закону України «Про застосування РРО» та притягувати товариство до фінансової відповідальності є неприпустимим.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України). 
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Фінансова компанія «Октава Фінанс» здійснює діяльність з обміну валют і переказ коштів на підставі генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій від 20 листопада 2015 року №165, виданої Національним банком України.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Головним управлінням ДФС у Херсонській області, на підставі наказу №343 від 03.05.2017 року з метою дотримання суб`єктами господарювання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів на території Херсонської області, проведено фактичну перевірку господарської одиниці суб`єкта господарювання Херсонського відділення № 10 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октава Фінанс» (код ЄДРПОУ 39628794), яка знаходиться за адресою: 01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 13.
За результатом проведеної фактичної перевірки складено акт від 30.05.2017 року (номер бланка 000646) (далі - акт перевірки), в якому відображено встановлені порушення, а саме: проведення операції з купівлі-продажу іноземної валюти без застосування реєстратора розрахункових операцій зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та не видача розрахункового документа встановленого взірця на повну суму операції.
На підставі вищезазначеного висновку, Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення №0029661404 (форма «С») від 21.06.2017 року, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октава Фінанс» застосовано штраф у розмірі 26 100,00 грн.
За результатом адміністративного оскарження, рішенням Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 року № 18197/6/99-99-11-03-01-25 про результати розгляду скарги скасовано податкове повідомлення-рішення №0029661404 (форма «С») від 21.06.2017 року в частині 24 400,00 грн застосованих штрафних (фінансових санкцій), в іншій частині - залишено без змін, а скаргу задоволено частково.
Позивач не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що станом на дату проведення фактичної перевірки ТОВ «Фінансова компанія «Октава Фінанс» у позивача не настав обов`язок використовувати у своїй діяльності реєстратор розрахункових операцій, а висновки контролюючого органу про порушення положень п. 1 ст. 3 Закону №265/95-ВР є необґрунтованими, а спірне рішення про застосування фінансових санкцій є протиправним.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із наступного.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР, згідно преамбули якого, його дія поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Відповідно до ст. 3 Закону № 265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, поміж іншого:
1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;
2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;
3) застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування;
4) забезпечувати цілісність пломб реєстратора розрахункових операцій та незмінність його конструкції та програмного забезпечення;
5) у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
З аналізу вищенаведених правових норм випливає, що обов`язки з виконання вищевказаних операцій виникають у уповноважених банків або їх агентів.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону № 265/95-ВР, форма, зміст та порядок ведення розрахункових документів при здійсненні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, встановлюється Національним банком України за погодженням з органом доходів та зборів.
Наказом Міністерства фінансів України від 14 червня 2016 року № 547 затверджено Порядок реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти (надалі - Порядок № 547), який набув чинності з 26 липня 2016 року.
Згідно з п. 1 розділу І Порядку № 547, цей Порядок поширюється на усіх суб`єктів господарювання та їх представників (уповноважених осіб), які здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти. Тобто, даний порядок поширюється на ТОВ «Фінансова компанія «Октава Фінанс».
Відповідно до п.п. 1, 2 глави 2 розділу ІІ Порядку № 547, уповноважені банки, уповноважені фінансові установи, національний оператор поштового зв`язку та їх агенти (далі - суб`єкти господарювання), що здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти у пунктах обміну іноземної валюти, касах фінансових установ, касах відокремлених підрозділів фінансових установ, касах відділень поштового зв`язку національного оператора поштового зв`язку (далі - пункти обміну валюти), для здійснення операцій з купівлі-продажу валюти зобов`язані зареєструвати РРО відповідно до положень цього Порядку, виконати його персоналізацію, опломбувати та перевести у фіскальний режим роботи.
Реєстрації в контролюючих органах підлягають РРО, модифікації яких включені до Державного реєстру РРО, зі сферою застосування "операції з купівлі-продажу іноземної валюти" за умови, що строк служби, встановлений в технічній документації на РРО, не вичерпано, а також з урахуванням строків первинної реєстрації, встановлених Державним реєстром РРО.
При цьому, згідно з абз. 2 п.1 розділу І Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.12.2002 року №502 (надалі - Інструкція №502), визначено, що банки, фінансові установи здійснюють операції з готівковою іноземною валютою на підставі генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій.
Згідно з абз. 2 п.7 розділу ІІ Інструкції № 502, фінансова установа, її відокремлені підрозділи та пункти обміну валюти мають право розпочинати роботу після реєстрації РРО в органі доходів і зборів.
Пунктом 3 Постанови Правління Національного Банку України від 29 грудня 2015 року №983 "Про внесення змін до Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України", якою внесено зміни до Інструкції №502встановлено, що вищенаведені положення абз. 2 п. 7 розділу ІІ Інструкції №502 набирають чинності через шість місяців із дня затвердження Державною фіскальною службою України Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, до якого внесено модель реєстратора розрахункових операцій, що застосовується для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу готівкової іноземної валюти.
З аналізу вищенаведених норм права вбачається, що обов`язок фінансових установ, їх відокремлених підрозділів та пунктів обміну валюти використовувати у своїй діяльності реєстратор розрахункових операцій вникає з моменту спливу шестимісячного строку з дня затвердження Державною фіскальною службою України Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, до якого внесено модель реєстратора розрахункових операцій, що застосовується для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу готівкової іноземної валюти.
Наказом Державної фіскальної служби України № 535 від 16.06.2016 року затверджено Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, відповідно до якого внесено модель реєстратора розрахункових операцій, що застосовується для обліку та реєстрації операцій з купівлі-продажу готівкової іноземної валюти.
Однак, до моменту спливу шестимісячного строку, встановленого п. 3 Постанови Правління Національного Банку України від 29.12.2015 року №983 "Про внесення змін до Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України", вказаний наказ скасовано наказом Державної фіскальної служби України № 813.
У подальшому, Державною фіскальною службою України прийнято ряд наказів "Про затвердження Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій", при цьому попередні накази скасовані із прийняттям наступного (накази від 14 грудня 2016 року №1019, від 17.02.2017 року № 102, від 20.04.2017 року № 275, від 07.06.2017 року №406, від 18.12.2017 року № 854).
Станом на дату проведення фактичної перевірки ТОВ «Фінансова компанія «Октава Фінанс», результати якої оформлені актом перевірки, чинним був наказ Державної фіскальної служби України «Про затвердження Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій» від 20.04.2017 року № 275.
Крім того, суд звертає увагу, що Державної фіскальної служби України "Про затвердження Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій" від 20.04.2017 року № 275 втратив чинність, згідно з наказом Державної фіскальної служби України від 07.06.2017 року № 406.
Положення абз. 2 п. 7 розділу ІІ Інструкції №502 щодо обов`язку використання реєстратора розрахункових операцій, з урахуванням норм п. 3 Постанови Правління Національного Банку України від 29.12.2015 року № 983 "Про внесення змін до Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України", мали набути чинності лише з 20.10.2017 року.
З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що станом на дату проведення фактичної перевірки ТОВ «Фінансова компанія «Октава Фінанс» у позивача не настав обов`язок використовувати у своїй діяльності реєстратор розрахункових операцій, а висновки контролюючого органу про порушення положень п. 1 ст.3 Закону №265/95-ВР є необґрунтованими, а спірне рішення про застосування фінансових санкцій є протиправним.
Статтею 18 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» визначено, що у разі порушення встановленого цим Законом порядку виконання операцій з купівлі-продажу іноземної валюти до уповноважених банків та суб`єктів господарювання, що здійснюють свою діяльність на підставі агентських угод з уповноваженими банками, за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції.
Відтак, згідно диспозиції ст. 4 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» закріплені нею зобов`язання виникають у визначеного кола суб`єктів: уповноважених банків, що здійснюють операції з купівлі-продажу іноземної валюти, а також суб`єктів господарювання, які здійснюють ці операції на підставі агентських угод з уповноваженими банками.
Таким чином, відповідальність за порушення встановленого цим законом порядку виконання операцій з купівлі-продажу іноземної валюти може бути застосована лише до уповноважених банків та їх агентів.
Оскільки позивач не належить до уповноважених банків або їх агентів, а здійснює операції з купівлі-продажу іноземної валюти на підставі Ліцензії Національного банку України від 20.11.2015 р. № 165, тому застосування положень п. 2 ст. 4 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та притягнення позивача до фінансової відповідальності є неправомірним.
Аналогічне правозастосування наведено в постановах Верховного Суду від 13.06.2018 р. у справі № 826/15581/16, від 27.06.2019 р. у справі № 826/12328/17, від 16.07.2020 р. у справі 826/9164/17.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві №0029661404 від 21.06.2017 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в запереченні на позовну заяву, з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 243, 244, 250, 257, 308, 311, 313, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                                       О.М. Кузьмишина

Судді:                                                                                          Л.О. Костюк

О.Є. Пилипенко