Номер провадження: 22-ц/813/2860/20 
Номер справи місцевого суду: 523/17889/16-ц
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Гірняк Л. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2020 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Одеського апеляційного суду в складі:
Головуючого- Гірняк Л.А.
Суддів - Сегеди С.М., Комлевої О.С.,
За участю секретаря - Ющак А.Ю.

Представника позивача- ОСОБА_1 
Представника відповідача - Гришко С.О.
 розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса в режимі відео конференції поза межами суду за допомогою он-оайн сервісу відеозвязку «EasyCon»  апеляційну скаргу  представника  ОСОБА_2 – адвоката Гришко Сергія Олександровича на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2019 року у справі  за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 - про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також за зустрічним позовом ОСОБА_2  до Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи:  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 про визнання недійсними окремих частин договору,-  
       
ВСТАНОВИЛА:
ПРОЦЕДУРА:
05 грудня 2016р. до Суворовського районного суду м.Одеси звернулось Публічне акціонерне товариство «Банк Фінанси та Кредит» з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Зазначає, що 06.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником за всіма права та обов`язками якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі п.1.3. Статуту та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 15к-195 
Відповідно до п. 2.1. Кредитного договору Банк надає Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повторності, строковості, платності Кредитні ресурси в 80000.00 (вісімдесят тисяч) доларів США з оплатою по процентній ставці 11,00 (одинадцять) процентів річних.
Банк умови договору, в частині надання кредитних ресурсів виконав в повному обсязі, що підтверджується заявою на отримання кредиту від 06.09.2007 року.
Позичальник зобов`язався щомісяця в термін з 1 по 10 число кожного місяця, здійснювати погашення заборгованості по кредитних ресурсах у складі щомісячного Ануїтентного платежу, розмір якого за цим договором становить 1 378,00 дол. США. 
Нарахування процентів здійснюється в період з моменту списання Кредитних ресурсів з Позичкового рахунку Позичальника до моменту повернення Кредитних ресурсів на Позичковий рахунок.
       Позивач виконав свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином, надавши відповідачу кошти в розмірі 80 000,00 доларів США.
Проте, ОСОБА_2 свої зобов`язання за Кредитним договором не виконує в частині своєчасного повернення кредитних ресурсів, процентів за користування кредитними ресурсами, в порядку та строки, визначені Кредитними договором.
Станом на 26.08.2016 р. заборгованість ОСОБА_2 за Кредитним договором № 15к-195 від 06.09.2007 р. за курсом НБУ (1 дол. США = 25,3292 грн.) становить 141176,17 грн. (сто сорок одна тисяча сто сімдесят шість гри. 17 коп.) з яких:
-2 340,36 дол. США (дві тисячі триста сорок дол. США 36 центів), що в еквіваленті по курсу НБУ становить 59 279,45 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті сімдесят дев`ять грн. 45 коп.) — сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту;
-519,60 дол. США (п`ятсот дев`ятнадцять дол. США 60 центів), що в еквіваленті по курсу НБУ становить 13161,05 грн. (тринадцять тисяч сто шістдесят одна грн. 05 коп.) - простроченої заборгованості по відсоткам;
10 221,20 грн. (десять тисяч двісті двадцять одна грн. 20 коп.) - сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії;
58 514,47 грн. (п`ятдесят вісім п`ятсот чотирнадцять грн. 47 коп.) - пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту та відсоткам.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 15к-195 вц
р., між Банком та відповідачем  ОСОБА_2 був укладенні договір застави, відповідно до якого відповідач передав позивачу в заставу рухоме майно, а саме автомобіль Lexus LX 470, 2007 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 що належить позичальнику на підставі свідоцтва про реєстрацій транспортного засобу серії НОМЕР_2 , Виданого РЕВ-2 м. Одеси УДАІ УМВС України і Одеській обл., 06.09.2007 року.
В цей же день для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 15к 195 від 06.09.2007 р., між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір поруки №1776/07 та з ОСОБА_4 було укладено договір поруки №1779/07.
На підставі викладеного, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованій за Кредитним № 15к-195 від 06.09.2007 р. в розмірі 141 176,17 грн
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2019 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ
- суму простроченої заборгованості по основному боргу кредиту у розмірі 2 340,36 доларів США (дві тисячі триста сорок доларів США 36 центів);
- суму простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 519,60 доларів США (п`ятсот дев`ятнадцять доларів США 60 центів);
- пеню за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту у розмірі 42532 гривні 54 копійки,
- пеню за прострочення заборгованості по відсоткам у розмірі 8782 гривні 65 копійок.
Позовні вимоги ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_2 в частині стягнення суми простроченої заборгованості по щомісячній комісії у розмірі 10221 гривень 20 копійок, пені за прострочення заборгованості по комісії у розмірі 7199 гривень 28 копійок - залишено без задоволення.
Позовні вимоги ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без задоволення у повному обсязі.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит", ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними окремих частин договору - задоволено частково.
Визнано недійним п. 4.7., п. 4.8. кредитного договору 15к-195 від 06.09.2007 року (з дати укладення), який був укладений між Відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником за всіма права та обов`язками було Публічне акціонерне товариства "Банк "Фінанси та Кредит", а на теперішний час є ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ"
-п. 4.7. щодо обов`язку позичальника щомісяця, в строку з "1" по "10" число сплачувати щомісячну комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 444 гривень 40 копійок.
-п. 4.8. щодо обов`язку позичальника сплати комісійної винагороди, згідно п. 4.7 цього Договору, за останній звітний період не пізніше строку повернення кредитних ресурсів, зазначеного у п. 3.2 цього Договору.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит", ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в частині визнання недійсним п. 6.1 кредитного договору 15к-195 від 06.09.2007 року, який був укладений між Відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником за всіма права та обов`язками було Публічне акціонерне товариства "Банк "Фінанси та Кредит", а на теперішній час є ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" - залишено без задоволення.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ"  судовий збір у розмірі 1856 гривень 33 копійки.
Стягнуто з ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ"  на користь Держави в особі в особі Державної судової адміністрації України, судовий збір у розмірі 1536 гривень 80 копійок.
       В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - адвокат Гришко С.О. просить рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» суми простроченої заборгованості по відсоткам в розмірі 519,60 доларів США, пені за прострочення заборгованості по відсоткам в розмірі 8782 грн 65 коп, пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту в розмірі 42 532 грн 54 коп скасувати та в цій частині приняти постанову про відмову в цих позовних вимогах. В іншій частині рішення залишити без змін. Стягнути понесені судові витрати на професій        ну допомогу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
       Представник ТОВ «Вердикт Капітал» подав заяву про зменшення витрат на правничу допомогу. У відзиві на апеляційну скаргу просить рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2019 року залишити без змін.
В судове засідання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не зявиись, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.
В силу ст.372 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СИТОРІН:
В апеляційній скарзі зазначає, що позивач здійснив нарахування процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором № 15к-195 від 06.09.2007 року строк дії якого завершився 07 вересня 2014 року, що не відповідає правовій позиції Великої Палати ВС від 28 березня 2018 року.
       Розмір пені у 365% річних перевищує розмір плати за користування кредитними коштами у 11% річних більще ніж у 33 рази, а тому умови кредитного договору по сплаті пені у розмірі 1% від простроченої уми за кожен день прострочення є несправедливими.
ОСОБА_2 у якості комісійної винагороди 5 029,56 доларів США яка суперечить імперативним нормам законодавства та здійснив переплату за кредитним договором врозмірі 2 689,20 долаврів США, та виключає будь-яку заборгованість.
       В заяві про перегляд заочного рішення представник ОСОБА_2 просив застосувати срок позовної давності щодо борговиз зобовязань, відсотків та пені( а.с. 121 т.1).
       В ході розгляду апеляційної скарги апедставник позивача зазначив, що витрати на правову допомогу ним будуть підтверджену у п`ятиденний строк.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ:
       Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши пояснення сторін, що зявиись, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла наступного.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням зазначених норм процесуального права.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
       Стягуючи з з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» суму простроченої заборгованості по відсоткам в розмірі 519,60 доларів США, пеню за прострочення заборгованості по відсоткам в розмірі 8782 грн 65 коп, пеню за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту в розмірі 42 532 грн 54 коп районний суд виходив з умов кредитного договору .
       Судова колегія не може погодитись в цій частині судового рішення виходячи з наступного.

Щодо позовних вимог  простроченої заборгованості по відсоткам та пені за прострочення заборгованості по відсоткам та пені за прострочення заборгованості по основному боргу:
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 в якості комісійної винагороди здійснив перерахунок коштів в сумфі 5 029, 56 доларів США.
Разом з тим за частиною третьою статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. 
Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. 
Відповідно до вимог ст.ст. 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов Договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
За змістом ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити йому суму боргу та проценти від простроченої суми.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.
Основне зобов`язання сторін не припиняється, однак змінюється щодо предмета та строків виконання, встановлених кредитором, що надає кредитору право вимоги до боржника, у тому числі й шляхом стягнення заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в повному обсязі та процентів і неустойки згідно з договором, нарахованих на час звернення до позичальника з вимогою про дострокове виконання кредитного договору.
Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.
Позивач, звертаючись до суду з відповідною позовною заявою, просив суд стягнути суму простроченої заборгованості за кредитним договором №15к-195 від 06.09.2007р. по відсоткам в розмірі - 519,60 доларів США .
На підтвердження розміру відповідної суми позивач надає - розрахунок заборгованості по сплаті відсотків % за користування кредитом згідно умов кредитного договору №15к-195 від 06.09.2007р., після 06.09.2014 року - фактичного повернення відсотків по кредитному договору та до 26.08.2016 року продовжував нараховувати сплату відсотків та пені за кредитним договором.
Відповідно до п.3.2 Кредитного договору №15к-195 від 06.09.2007р. «Позичальник зобов`язується повністю повернути Кредитні ресурси, отримані за цим Договором, до вересня 2014 року»
У відповідності до п.4.4. Кредитного договору №15к-195 від 06.09.2007р. «Позичальник сплачує проценти за Останній звітний період не пізніше строку повернення Кредитних ресурсів зазначених в п.3.2 цього Договору».
У відповідності до п.3.3. Кредитного договору №15к-195 від 06.09.2007р. «У складі Ануїтетного платежу також сплачуються проценти за користування Кредитними ресурсами. Останню сплату Ануїтетного платежу Позичальник зобов`язується здійснити не пізніше 06 вересня 2014 року».
       Отже, судова колегія приходить до висновку , що позивача здійснив нарахування, а районний суд помилково стягнув проценти та пеню за користування Кредитними ресурсами за кредитним договором №15к-195 від 06.09.2007р. дія якого завершилась- 07 вересня 2014 року.
У постанові від 28 березня 2018 року Велика Палата ВС зазначила, що відповідно до ч 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Право кредитодавия нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування (строку. на який позичальник отримав кредит) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Права та інтереси позивача у цих правовідносинах забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
З огляду на вищевикладене вбачається, що сума простроченої заборгованості по відсоткам, пені , після 06 вересня 2007 року є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.
За таких обставин у позивача було відсутнє право нараховувати відсотки та пеню за прострочення заборгованості, по відсоткам та пеню за прострочення заборгованості по основному боргу до серпня 2016 року за користування кредитними ресурсами за кредитним договором №15к-195 від 06.09.2007року так як строк дії кредитного договору завершився 07 вересня 2014 року, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволеню за безпідставністю.
Згідно до статті376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, рішення суду першої інстанції, як ухвалене при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, до скасування та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог в зазначеній частині.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки суд апеляційної інстанцій дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, а тому витрати зі сплати судового збору, понесені апелянтом  у розмірі 2784,49 грн підлягають стягненю з позивача.
Керуючись ст. 367,368,374, 376,381,382,384,389,390 ЦПК України, судова колегія,- 

                                         ПОСТАНОВИЛА:        
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Гришко Сергія Олександровича задовольнити.
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» суми простроченої заборгованості по відсоткам в розмірі 519,60 доларів США, пені за прострочення заборгованості по відсоткам в розмірі 8782 грн 65 коп, пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту в розмірі 42 532 грн 54 коп скасувати та в цій частині приняти постанову.        
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором : 
-по відсткам в розмірі 519,60 доларів США; пені за прострочення заборгованості по відсоткам в розмірі 8782 грн 65 коп ;пені за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту в розмірі 42 532 грн.54 коп за кредитним договорм, залишити без задоволення.        
        В іншій частині рішення залишити без змін.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на користь ОСОБА_2 2784,49 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 08.12.2020 року 

Головуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді С.М.Сегеда
- 

О.С.Комлева