Номер провадження: 33/813/1189/20
Номер справи місцевого суду: 522/11311/20 
Головуючий у першій інстанції Іванов В.В. 
Доповідач Толкаченко О. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2020 року                                                                                м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю: секретаря судового засідання Маслова Р.Ю., захисника Шелкова С.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 20 липня 2020 року, - 

ВСТАНОВИВ:
зазначеною постановою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. Стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 20 коп. 

Обставини справи та вимоги апеляційної скарги

Постановою суду першої інстанції встановлено, що 04 липня 2020 року, о 03 год. 40 хв. громадянка ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , знаходилась у клубі, де працює адміністратором, при цьому клуб працював, а відвідувачі сиділи за столиками у кількості більш ніж чотири людини. Тим самим ОСОБА_1 не забезпечила соціального дистанціювання між відвідувачами, чим порушила санітарно-протиепідемічні правила, визначені Постановою державного санітарного лікаря №18 від 20 травня 2020 року та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил щодо карантину людей.
Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити їй строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.
Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що Тимчасові рекомендації, затверджені Головним державним санітарним лікарем України, не можуть бути нормативно правовим актом, порушення яких передбачає відповідальність.
До матеріалів справи не надано доказів, що підтверджують статус ОСОБА_1 , як адміністратора клубу. На момент складання протоколу про адміністративне правопорушення вона взагалі не мала ніяких трудових відносин у з клубом не мала.
Зазначила, що фотографія з місця правопорушення долучена до матеріалів справи не може вважатись допустимим доказом, оскільки на ній відсутні дата, час та місце фотографування.
Крім того, наголосила, що під час складання адміністративних матеріалів вона погодилась зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення під психологічним тиском працівників поліції.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника Шелкова С.Г., який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.  Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що розгляд справи в суді першої інстанції був здійснений за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
 При цьому в абзаці третьому мотивувальної частини постанови суд зазначив: - « ОСОБА_1 , будучи повідомленою належним чином про день, час та місце слухання справи, а також за вказаною у протоколі датою, - до суду не з`явилась, про причини неявки не повідомила».
Разом з тим вказаний висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які документи, в тому числі повідомлення про вручення поштового відправлення, телефонограми, які б підтверджували факт інформування ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання, яке відбулось в приміщені Приморського районного суду м. Одеси 20 липня 2020 року. 
Слід зазначити, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначена зовсім інша дата призначення судового засідання - 04 серпня 2020 року. 
Апеляційний суд наголошує про те, що обов`язок щодо належного повідомлення особи про дату, час та місце розгляду її справи покладається виключно на суд, в провадженні якого перебуває справа.
Таким чином справа про адміністративне правопорушення була розглянута судом першої інстанції за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та без належного її сповіщення про час та місце розгляду справи, чим були істотно порушені права ОСОБА_1 , передбачені ст.268 КУпАП.
Отже, судом першої інстанції не було виконано обов`язок щодо забезпечення кожному учаснику реального доступу до правосуддя, що вимагається ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що тягне за собою безумовне скасування постанови суду першої інстанції.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності. 
Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов до таких висновків. 
Диспозиція ст.44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
ОСОБА_1 була притягнута судом першої інстанції до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.44-3 КУпАП, а саме за те, що вона 04 липня 2020 року, о 03 год. 40 хв. працюючи адміністратором у клубі за адресою: м. Одеса, пляж Аркадія, б.23, не забезпечила соціального дистанціювання між відвідувачами клубу, чим порушила санітарно-протиепідемічні правила, визначені Постановою державного санітарного лікаря №18 від 20 травня 2020 року.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт наявності трудових взаємовідносин між ОСОБА_1 та клубом « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованим за вищевказаною адресою. 
Напроти, в матеріалах справи на аркуші 22 міститься лист зі змісту якого вбачається, що ТОВ «Ред Лайн Проджект» здійснює свою господарську діяльність в клубі « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 згідно договору оренди нежилої будівлі з концертним майданчиком №Л/01/2020 від 05 травня 2020. Фізична особа ОСОБА_1 не є та ніколи не була штатним працівником ТОВ «Редлайн Проджект».
Отже, матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 04 липня 2020 року обіймала посаду адміністратора клубу «Вестерн» та офіційно була наділена повноваженнями на виконання управлінських функцій у клубі, в тому числі і щодо забезпечення соціального дистанціювання між відвідувачами.
На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що у даній справі ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а отже суд безпідставно притягнув останню до адміністративної відповідальності. 
Згідно з п.1) ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.2) ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі. 
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що постанова Приморського районного суду м.Одеси від 20 липня 2020 року підлягає скасуванню, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 – закриттю, на підставі п.1) ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 20 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. – скасувати.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1) ст.247 КУпАП – у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                 О.О. Толкаченко