ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	 	

 	 	

Номер провадження: 33/821/530/20	Суддя у першій інстанції -  Ігнатенко Т.В. 	
Справа: №703/2575/20  Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП  	Суддя в апеляційній інстанції - Ятченко М.О.  	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 р.                                                                                              м. Черкаси

     Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 вересня 2020 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі  600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік; стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн., 

                                                       в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції , ОСОБА_1 28 липня 2020 року близько 17 год. 00 хв. по вул. Кузнечна в м.Сміла, керував мопедом «Zonder», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння рук, млява мова), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, згідно чинного законодавства у встановленому законом порядку, відмовився (ухилився), чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена  адміністративна відповідальність  за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 вересня 2020 року, а справу  закрити  за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що постанова суду є незаконною, оскільки суддя спрощено підійшла до судового розгляду справи грубо проігнорувавши права обвинуваченого, не врахувши всі обставини перелічені у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП. В постанові суддя послалась, як на доказ лише на протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, пояснення, але не дала належної оцінки іншим доказам, навіть допитаному свідку. 
Зазначив, що  дійсно керував мопедом у зазначений в протоколі день і час. При цьому був зупинений працівниками поліції без причини та за відсутності порушень ПДР, після чого інспектор поліції повідомив що має припущення того, що скаржник перебуває в стані наркотичного сп`яніння та запропонував проїхати до КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер» для освідування при цьому поліцейський зазначив, що мопед залишиться на місці зупинки, на що ОСОБА_1 заперечив та пояснив, що це не автомобіль і за час проведення освідування в м. Черкаси мопед можуть вкрасти, при цьому не заперечував  щодо проходження огляду на стан сп`яніння. Після чого інспектор поліції зупинив свідків та повідомив їм, що обвинувачений відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння. Вказує, що саме ці пояснення були складені інспектором поліції та підписані свідками, про що ними було повідомлено і під час розгляду адміністративної справи в суді першої інстанції, але дані свідки не змогли надати відомостей щодо зупинення транспортного засобу, так як на момент зупинки та суперечки з інспектором поліції їх не було.
Вказує, що працівниками поліції було грубо порушено ст. 266 КУпАП, п.п. 6,7 Розділ І-ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.
Крім того, вказує скаржник, якби працівники поліції дійсно вважали, що було вчинено адміністративне правопорушення, то відповідно до ч. 1 ст. 265-2 КУпАП повинні були тимчасово затримати транспортний засіб шляхом його блокування або доставляння його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку. Цього зроблено не було, що свідчить про те, що вони мали сумнів в тому що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.
Вказані обставини, суддя місцевого суду при розгляді справи не врахував, а тому, постанова суду підлягає до скасування у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права.
     У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і дату розгляду справи. Причину неявки не повідомив.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1)залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2)скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3)скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4)змінити постанову. 
Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18                                     №397899 від 28.07.2020 року підставою огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 стало те, що поліцейський виявив у нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння рук, млява мова. 
Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується поясненнями та  підписами самого ОСОБА_1 у відповідних графах протоколу про адміністративне правопорушення. 
Крім того, з пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається, що водій ОСОБА_1 у його присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с.3). Свідок ОСОБА_3 надав пояснення, які є аналогічними поясненням свідка ОСОБА_4 (а.с.4).  У суду не було обґрунтованих підстав ставити покази цих свідків під сумнів, оскільки ці особи не є зацікавленими у результаті розгляду справи.
Доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі про те, що оскаржувана постанова місцевого суду не відповідає фактичним обставинам справи, а також  винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, спростовуються зібраними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, і які в своїй сукупності та своєму взаємозв`язку повністю підтверджують вину ОСОБА_1 . Доказів, які б об`єктивно могли спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення та його винуватість, суду не надано.
Щодо наявної в матеріалах справи виписки з амбулаторної карти № 1005 від 29.07.2020 року виданої КЗ «ЧОНД», суд не може взяти її до уваги, оскільки дії ОСОБА_1 кваліфіковані як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а не як керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Крім того, згідно даної довідки огляд ОСОБА_1 було проведено 20.07.2020 року о 12год. 55хв., тобто на наступний день після складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.
Тому суд вважає, що факт відмови обвинуваченого від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння був зафіксований у законний спосіб, рішення суду першої інстанції є справедливим, й суд не вбачає підстав для його скасування.
Керуючись ст. 247, 294  КУпАП, суддя,  

                                                            постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,  залишити без задоволення.  
Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 вересня 2020 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін. 
Постанова остаточна і оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                                М.О. Ятченко