ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року	Львів	Справа № 300/632/20 пров. № А/857/12217/20	

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді:                                        Улицького В.З.
суддів:                                                            Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.
при секретарі судового засідання:                Галаз Ю.А
за участі представника позивача:                 Гуменюк Б.С., Гаваздик М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу  Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 року (рішення ухвалене о 11:08 у м. Івано-Франківську судом у складі головуючого судді Панікар І.В., повний текст рішення складено 31.08.2020) у справі за позовом Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Добра справа" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

                                                   ВСТАНОВИЛА:

У березні 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Позивач позовні вимоги мотивував тим, що оскаржені податкові повідомлення-рішення ґрунтуються на висновках акту позапланової виїзної перевірки від 23.01.2020 року № 49/09-19-05-05/38972995, які не відповідають дійсності та суперечать нормам податкового законодавства. Зокрема, щодо порушень викладених у акті перевірки, позивач вказав на помилковість висновків податкового органу щодо донарахування податку на прибуток, оскільки контролюючим органом не враховано, що у власності кооперативу немає багатоквартирного житлового будинку за адресою вул. Грабарська, 14, що в м. Івано-Франківську,  а зареєстровано об`єкт незавершеного будівництва готовністю 57 %, будівництво якого здійснювалося за кошти громадян – учасників Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Добра справа". Позивач, вказав також на те, що на момент проведення перевірки декларація про початок виконання будівельних робіт по вищевказаному об`єту була скасованою, а отже, всі дані, що були зазначені в ній є недостовірними. Водночас, відповідачем при оцінці вартості даного об`єкту взято до уваги загальну площу будівлі, що повинна була б бути створеною в майбутньому - 3321,5 кв.м., та застосовано помилкові розрахунки щодо оцінки вартості майна. Вищезазначене, на думку позивача, виключає можливість донарахування податкових зобов`язань, що відображені в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях № 0001320505, № 0001330505 від 27.02.2020 року. Просив позов задоволити.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області за № 0001320505 від 27.02.2020 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління ДПС в Івано-Франківській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що 11.11.2013 року обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Добра справа" зареєстрований виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради як юридична особа та взятий на податковий облік Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області.
З 10.01.2020 року по 16.01.2020 року на підставі направлення від 09.01.2020 року № 7, виданого ГУ ДПС в Івано-Франківській області головним державним ревізором-інспектором відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Добра справа" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 30.11.2019 року.
За результатами перевірки складено акт за № 49/09-19-05-05/38972995 від 23.01.2020 року, відповідно до змісту якого податковим органом констатовано порушення ОК ЖБК "Добра справа" вимог: п.3, п.6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 “Загальні вимоги до фінансової звітності”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 73 від 07.02.2013 року, п.10 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 7 “Основні засоби”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 92 від 27.04.2000 року, п.9, 12 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 9 “Запаси”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 року № 246, п.7, 8, 21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 15 “Дохід”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 290 від 29.11.1999 року, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 11 “Зобов`язання”, затверджене наказом Міністерства фінансів України № 20 від 31.01.2000 року, п.5.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 “Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємства”, затверджене наказом Міністерства фінансів України № 39 від 25.02.2000 року, ст.1, 4 ЗУ “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, п.44.1 ст.44, пп..134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього в сумі 4     781     798 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 4 777579 грн., за 2019 рік в сумі 4     219 грн.; п.49.1 ст.49 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено не подання податкової декларації по податку на прибуток за 2017 рік (а.с.12-19).
14.02.2020 року Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Добра справа" направлено заперечення до акту перевірки № 49/09-19-05-05/38972995 від 23.01.2020 року.
Згідно наданої відповіді № 760/10/09-19-05-05-19 від 25.02.2020 року, пункт 1 висновку акту перевірки № 49/09-19-05-05/38972995 від 23.01.2020 року необхідно викласти в наступній редакції: п.3, п.6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 “Загальні вимоги до фінансової звітності”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 73 від 07.02.2013 року, п.10 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 7 “Основні засоби”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 92 від 27.04.2000 року, п.9, 12 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 9 “Запаси”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 року № 246, п.5, 7, 8, 21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 15 “Дохід”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 290 від 29.11.1999 року, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 11 “Зобов`язання”, затверджене наказом Міністерства фінансів України № 20 від 31.01.2000 року, п.5.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 “Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємства”, затверджене наказом Міністерства фінансів України № 39 від 25.02.2000 року, ст.1, 4 ЗУ “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, п.44.1 ст.44, пп..134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток всього в сумі 2 727 439 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 2 723 220 грн., за 2019 рік в сумі 4      219 грн.
На підставі акту перевірки № 49/09-19-05-05/38972995 від 23.01.2020 року, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.02.2020 року: № 0001320505, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 3 409 299 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями – 2 727 439 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями – 681 860 грн.; № 0001330505, яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 170 грн. за неподання податкової декларації по податку на прибуток приватних підприємств.
Підпунктом 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи, поряд з іншим, мають право проводити документальні (планові) перевірки.
Підстави перевірки, її зміст, обсяг, строки, порядок проведення, оформлення результатів актом перевірки та вручення його платнику податків, винесення податкових повідомлення-рішень визначені положеннями абзаців 1, 2 і 5 підпункту 75.1.2, пункту 75.1 статті 75, пунктів 77.1, 77.2, 77.4, 77.7, 77.9 статті 77, абзаців 1, 4 пункту 86.3 статті 86, пунктів 86.7, 86.8 статті 86 ПК України.
Як вбачається з акту перевірки № 49/09-19-05-05/38972995 від 23.01.2020 року, відповідачем зазначено, що згідно Декларації про початок виконання будівельних робіт № ІФ 083170791998 від 09.12.2015 року “Будівництво багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення; Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. грабарська, 14”, де замовником є Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Добра справа", загальна площа будівлі становить 3321,5 метрів квадратних. 
Зі змісту акту перевірки № 49/09-19-05-05/38972995 від 23.01.2020 року вбачається, що відповідач виклав висновки про те, що Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Добра справа" 03.01.2017 року безоплатно отримав право власності на незавершений житловий будинок загальною площею 3321,5 м. кв., що знаходиться за адресою по вул. Грабарській, 14, м. Івано-Франківськ.
Згідно довідки про відсоток готовності, виданої ПП “БТІ Експерт” № 244 від 27.12.2016 року відсоток готовності будинку становить 57% (а.с.25).
Як зазначив в акті перевірки відповідач, що 14.09.2019 року державним реєстратором зареєстровано право власності на ОСОБА_1 згідно акту приймання-передачі нерухомого майна, видавник: ОК "Житлово-будівельний кооператив "Добра справа" на нежитлове приміщення (комора) загальною площею 2,2 метри квадратні. Таким, чином позивач безоплатно надав право власності на нежитлове приміщення (комора) загальною площею 2,2 метри квадратні, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 .
Для розрахунку вартості безоплатно отриманого доходу у січні 2017 року для незавершеного будівництва 57% готовності відповідач застосував звичайну ціну на рівні опосередкованої вартості спорудження 1 м. кв. житлової та нежитлової площі згідно наказів Міністерства регіонального розвитку, будівництва, та житлово-комунального господарства України від 24.10.2016 року № 283 та від 06.12.2018 року № 335, в січні 2017 року в розмірі 7     991 грн., у вересні 2019 року в розмірі 10 655 грн., внаслідок чого, позивачем занижено дохід в сумі 15129000,70 грн. за 2017 рік (3321,5 м.кв.*7991 грн. за 1 м.кв. площі*57%) та занижено дохід в сумі 23441 грн. за 2019 рік (2,2 м.кв.*10655 грн. за 1 м.кв. площі).
Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України врегульовано, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Відповідно до пункту 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 “Дохід”, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року № 290, визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від  реалізації продукції  (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації  продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи.
Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів податку на додану вартість, акцизного збору тощо).
Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)  визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.
До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті,  відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових  інвестицій), необоротних  активів,  утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо.
До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі).
До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.
Згідно пункту 5 вищевказаного Положення, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.
Судовою колегією апеляційного суду встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.03.2013 року у справі № 0907/2-6694/2011 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_12 , приватного підприємства “Коврижних”, відкритого акціонерного товариства “Прикарпатагробуд”, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ,  про визнання прав на квартири, зобов`язання виконати умови договорів про пайову участь у будівництві, визнання дій по заміні площ квартир неправомірними, зобов`язання здати будинок в експлуатацію, визнання договорів такими, що не відбулися, стягнення коштів та визнання втрати права на володіння, користування та розпорядження квартирами, позовні вимоги якого задоволено частково. Зобов`язано ФОП ОСОБА_12 виконати умови договорів між позивачами та ФОП ОСОБА_12 . Зобов`язано приватне підприємство “Коврижних” виконати умови договорів між позивачами та ПП “Коврижних”. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішення набрало законної сили відповідно до ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 15.08.2013 року.
Частиною 4 статті 78 КАС України врегульовано, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.03.2013 року у справі № 0907/2-6694/2011 встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 сплатили кошти за договорами про будівництво та отримання квартир в 27-квартирному будинку за адресою: по АДРЕСА_1 . 
Відповідно до статі 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Разом з тим, під час розгляду справу у суді першої інстанції представник позивача пояснив, що ні ФОП ОСОБА_12 , ні ПП “Коврижних” зазначене рішення суду не виконали.
11.11.2013 року громадяни: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_25 з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб, що пов`язані з будівництвом багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 утворили Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Добра справа", що підтверджується протоколом № 1 загальних зборів учасників Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Добра справа".

Згідно частини 3 статті 331 Цивільного кодексу України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Співзасновники кооперативу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_25 є власниками матеріалів, що були використані в процесі будівництва будинку по АДРЕСА_1 , а відповідно, саме це майно вони внесли до кооперативу як співзасновники. 

Згодом, позивач, отримавши матеріали, що були використані в процесі будівництва вказаного будинку зареєстрував за собою право власності на незавершене будівництво за цією адресою.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність факту отримання доходу позивачем та, як наслідок, відсутності об`єкту оподаткування податком на прибуток в розумінні підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України,  колегія   суддів,-

                                                  ПОСТАНОВИЛА:          

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 року у справі №300/632/20 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.
На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий суддя	 	В. З. Улицький 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 09.12.2020