Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/328/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Петров Р.І. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2020 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та в його інтересах захисника - адвоката Харченка О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 серпня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше притягувався до адміністративної відповідальності: постановою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 05.11.2019 року за ч.1 ст.130 КУпАП, 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 25.07.2020 року, о 17-14 год., керуючи автомобілем «ЗАЗ», д/н НОМЕР_1 , по вул. Холодноярській в м. Кропивницькому, був зупинений працівниками поліції, які після підозри щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, однак ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу та проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки повторно протягом року вчинив порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП. 
Свої вимоги обґрунтував тим, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння судом не доведений. Підозри працівників поліції не були аргументовані та відповідали дійсності, а для мене взагалі образливими. Автомобілем я керував та ніхто мене з працівників патрульної поліції не зупиняв на вул. Холодноярській в м. Кропивницькому. Стверджую, що з ознаками алкогольного сп`яніння я ніколи транспортними засобами не керував, обліку у нарколога не перебуваю.
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що на аркуші справи знаходиться Протокол про адміністративне правопорушення, який містить ряд грубих порушень власних нормативних документів МВС. Вказує, що працівниками поліції неправильно були відібрані пояснення свідків. Більш того, стверджує, що свідки, не могли чути його розмови з працівниками поліції, а тому не могли засвідчити, що він керував автомобілем з ознаками якогось сп`яніння. Суд, у свою чергу, не надав правової оцінки зазначеним трьом документам - поясненням; не допитав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не вияснив, чому ОСОБА_2 давав двічі пояснення, які різняться по смислу. Наявний у матеріалах справи відеозапис, з яким суд надав можливість ознайомитись складається з трьох уривків незначних по часу, знятий з різнив ракурсів, не відображає дійсних взаємовідносин працівників поліції зі мною, так неодноразово переривався, і не містить потрібної інформації. Розглядаючи справу, суд відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду та порушив вимоги п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14, в якому зазначено, що необхідно звернути увагу суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. 21 серпня 2020 року із заявою про видачу Постанови та клопотання про ознайомлення з матеріалами справи звернувся до суду, та 26 серпня 2020 року була надана можливість ознайомитися з матеріалами справи, а також отримана копія постанови. Акцентує увагу суду на тому, що згідно матеріалів справи, на аркуші 14 міститься ніби то його заявка до Кіровського районного суду м. Кропивницький отримання судової повістки в електронній формі за допомогою 8 повідомлення. У даній заявці, зокрема, зазначено, що «прошу надсилати судову повістку в електронній формі за допомогою СМС-повідомлення на мобільний номер телефону НОМЕР_2 ». У графі «підпис учасника процесу або його уповноваженого представника» підпис не мій, як і номер телефону, оскільки багато часу користуюсь тільки одним номером телефону, який зазначений і в даній скарзі - НОМЕР_3 . На аркуші 20 справи міститься телефонограма, відповідно до котрої зазначено, що «18.08.2020 року о 09 год. 30 хв. в Кіровському районні суді м. Кіровограда (каб. 21) відбудеться розгляд адміністративної справи за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно гр. ОСОБА_1 . Прийнято 05.06.2020 року особисто ОСОБА_1 . Телефонограму передано за тел. НОМЕР_4, телефонограму отримано за тел. НОМЕР_5. Тобто, мене у судове засідання ніхто не викликав.
       
       Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його інтересах захисника - адвоката Харченка О.В., які підтримали подану апеляційну скаргу, зваживши доводи апеляційної скарги, допитавши свідків, а також перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що строк на оскарження постанови суду першої інстанції підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 18.08.2020 року не був присутнім при розгляді даної адміністративної справи районним судом (а.с.22), а постанову отримав 26.08.2020 року згідно заяви про видачу копії постанови (а.с. 24).
За таких обставин, строк на апеляційне оскарження даної постанови суду пропущений скаржником з поважних причин і тому підлягає поновленню. 

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції дослідивши матеріали справи та всі зібрані докази у їх сукупності правильно встановив дійсні фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.130 КУПАП.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особою, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачена за повторне вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015  № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:
1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;
2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;
3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;
4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 4,5,6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року  № 1395, Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.
Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).
У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за їх внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 119463 ОСОБА_1 , 25.07.2020 року, о 17-14 год., керуючи автомобілем «ЗАЗ», д/н НОМЕР_1 , по вул. Холодноярській в м. Кропивницькому, був зупинений працівниками поліції, які після підозри щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, однак ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу та проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності свідків чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим повторно протягом року вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що не керував транспортним засобом, керувала дружина. На світлову опору не скоював наїзд. 

Проте, незважаючи на не визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, підтверджується відеозаписом (а.с.17) та письмовими матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №119463 від 25.07.2020 року (а.с.3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно з якими вони 25.07.2020 року були запрошені в якості свідків при складенні співробітниками патрульної поліції протоколу про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП. Вказаний водій у їх присутності відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та від проходження огляду в медичному закладі (а.с.6-7); поясненнями свідка ОСОБА_2 в яких підтвердив факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 (а.с.8); довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення (а.с.13), довідкою про наявність посвідчення водія (а.с.12).

Більше того згідно вищевказаного відеозапису, дослідженого судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 у присутності двох свідків, відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» та в медичному закладі охорони здоров`я, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо невиконання ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. 

Крім того згідно зазначеного відеозапису також встановлено, що свідок ОСОБА_2 підтверджує факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , оскільки інших осіб в автомобілі не було.

Крім того вина ОСОБА_1 підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні апеляційної інстанції в якості свідка ОСОБА_2 , який підтвердив свої письмові пояснення та показав, що 25.07.2020 року, близько 17 год. 14 хв. в районі Лісопаркової, точно вулиці він не пам`ятає, поблизу магазину «Файно маркет» на середині дороги стояв транспортний засіб автомобіль ЗАЗ. Він, ОСОБА_2 , повертався після відпочинку на водоймі із другом ОСОБА_3 , та побачивши автомобіль, який стояв практично на середині проїзної частини, косо, подумав, що водію стало зле, підійшов до автомобіля з`ясувати що сталося. Постукав у вікно та побачив, що за кермом перебував ОСОБА_1 , який спав. Він розбудив останнього та вказав, щоб він від`їхав. ОСОБА_1 завів автомобіль та виїхав на тротуар і в`їхав у стовп. Коли він, ОСОБА_2 , підійшов до автомобіля із салону дуже тянуло алкоголем. На його дуку водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після чого він викликав поліцію. Потім приїхали співробітники поліції та склали протокол про адміністративне правопорушення. Він, ОСОБА_2 , надавав пояснення співробітникам поліції, які записали їх з його слів та він розписався. Також вина ОСОБА_4 підтверджується аналогічними показаннями допитаного в судовому засіданні апеляційної інстанції свідка ОСОБА_3 . 
       Крім того вина ОСОБА_1 підтверджується показаннями допитаного в 
судовому засіданні апеляційної інстанції інспектора поліції Мушика О.О. 

Вказані зібрані докази по справі є належними та допустимими, взаємоузгоджуються між собою, та повністю відповідають встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції дійсним фактичним обставинам справи. Сумніви щодо належності, достовірності та допустимості вказаних доказів у апеляційного суду відсутні. 

Доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 стосовно того, що судом першої інстанції порушено його права і, зокрема, проведено судові засідання без його участі та без належного повідомлення про розгляд справи, є необґрунтованими та безпідставними. 
Судом першої інстанції згідно телефонограми, яку прийняв особисто ОСОБА_1 05.06.2020 року о 10 год. (а.с 10), було повідомлено про розгляд справи 18.08.2020 року о 09:30 год.
При цьому слід зазначити, що відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП, участь особи, яка притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, при розгляді справи не є обов`язковою.
Враховуючи положення ст.38 КУпАП, яка визначає строки накладення адміністративного стягнення.
А, тому розгляд справи без участі ОСОБА_1 та винесення рішення не може вважатися порушенням прав ОСОБА_1 , оскільки він був належним чином повідомлений про розгляд справи та в нього було достатньо часу для надання суду першої інстанції пояснень по даній справі.
Також, при цьому апеляційний суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» в якому зазначено: «що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження (…)».
Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. За таких підстав суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
       Крім того під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 повністю мав можливість реалізувати своє право на участь у судовому засіданні на надання пояснень та заперечень, надання доказів у підтвердження своєї невинуватості за участі професійного захисника - адвоката Харченка О.В. 
Проте, будь-яких доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення судом першої інстанції ні він ні його захисник не надали. 

Доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 стосовно того, що суд першої інстанції розглянув справу неповно, однобічно та упереджено та надав зібраним доказам неправильну оцінку є необґрунтованими та безпідставними та повністю спростовуються матеріалами справи.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог закону, повно, всебічно та неупереджено, та надав всім зібраним по справі доказам належну правову оцінку. 

Також доводи викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 стосовно того, що останній не керував транспортним засобом, а також те що свідки, не могли чути розмову з працівниками поліції, а тому не могли засвідчити, що він керував автомобілем з ознаками якогось сп`яніння, є необґрунтованими та безпідставними та повністю спростовуються дослідженими судом вищевказаними зібраними по справі доказами.
На переконання апеляційного суду факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом наявним в матеріалах провадження та поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
Крім того слід зазначити, що згідно вказаного відеозапису встановлено, що при спілкування працівника поліції із  ОСОБА_1 , були присутні свідки ОСОБА_2  та ОСОБА_3 . 

       Крім того, будь-яких інших доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення судом першої інстанції не надано. 

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за редакцією статті 130 КУпАП, що діяла до прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII.
       До вказаного висновку суд апеляційної інстанції прийшов виходячи з наступного.
       З 01 липня 2020 року набув чинності Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIIІ).
       Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 720-IX) внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX:
- у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадив нову редакцію ст. 130 КУпАП і виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння;
- у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння.
       Принциповим у даному випадку є час набрання чинності Законом № 720-IX.
       За загальним правилом Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим Законом, але не раніше дня його опублікування (ч. 5 ст. 94 Конституції України).
       Закон № 720-IX опублікований у газеті «Голос України» № 110 03 липня 2020 року, однак у його положеннях мова йде про набрання ним чинності одночасно із Законом № 2617-VIIІ, тобто раніше дня його опублікування.
       Таким чином, оскільки норми Закону № 720-IX, в частині його набрання чинності, суперечать нормам ч. 5 ст. 94 Конституції України, тобто нормам прямої дії нормативно правового акту, що має найвищу юридичну силу, а тому датою набрання чинності вище згаданого закону потрібно вважати саме 03 липня 2020 року.
       Оскільки по даній справі подія правопорушення мала місце 25 липня 2020 року, тобто після набрання чинності Закону № 720-IX, який скасував внесені зміни, як до КУпАП (статті 130 ) так і до КК України (статті 2861), тому підлягає застосуванню редакція статті 130 КУпАП, що діяла до 01 липня 2020 року, яка є більш м`якою.

       Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

  Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При призначенні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для виправлення останнього, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень. 

Порушень вимог КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №119463 від 25.07.2020 відносно ОСОБА_1 та під час розгляду справи судом першої інстанції які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено. Підстави для закриття провадження по справі відсутні.

       Беручи до уваги викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, мотивованою та обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

       Поновити ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 серпня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)