ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 826/17817/13-а
адміністративне провадження № К/9901/18408/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Рибачука А.І., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Качура І.А., суддів Данилишина В.М., Келеберди В.І. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В., Кучми А.Ю. у справі № 826/17817/13-а за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК Україна» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:
Підприємство з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ - Україна» (в подальшому позивача замінено на належного - Підприємство з іноземними інвестиціями «АМІК Україна») звернулось до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (який є правонаступником Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у м. Києві) , в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у    м. Києві від 24.10.2013 № 478/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. 
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідачем проведено перевірку дотримання Підприємством з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ - Україна» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил експлуатації АЗС, і за результатами перевірки складено акт від 09.10.2013, відповідно до якого представники Позивача не допустили посадових осіб Відповідача до проведення перевірки, у той же день складено протокол про вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності. В подальшому відповідачем винесено постанову № 478/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідно до якої на Позивача накладено штраф у сумі 11470,00 грн. за порушення вимог містобудівного законодавства. Позивач вважає вказану постанову про накладення штрафу незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки обставини викладені у Акті та самій Постанові не відповідають дійсності.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від    11 квітня 2017 року, позов задоволено.
При постановленні оскаржуваного рішення, суди виходили с того, що Акт про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно - будівельного контролю було складено посадовою особою Відповідача у присутності директора АЗС Краснопольського С.Г., будь - яких інших осіб для складання вказаного акту головним державним інспектором Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у м. Києві залучено не було, що не відповідає вимогам форми акту, яка затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.05.2012 № 240. 
Не погодившись з вказаними судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати вказані рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначено, що оскаржуване судове рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14 червня 2017 року відкрито касаційне провадження.
Справу передано до Верховного Суду.
Позивач правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористався.  
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволення не підлягає з огляду на таке.
Судами встановлено, що згідно з наданою суду копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних - осіб підприємців Серія АГ №515153 та копією Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців Серія АГ №515157 Підприємство з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ - УКРАЇНА» є юридичною особою, дані про дату державної реєстрації включені до Єдиного державного реєстру 16.11.1999, 24.02.2005 року за № 1 074 120 0000 005310, основним видом економічної діяльності є «Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами».
У відповідності до Довідки ГУ статистики у м. Києві ДССУ серії АА №762718 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) Підприємство з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ- УКРАЇНА» здійснює такі види діяльності за КВЕД-2010: 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; 19.20 Виробництво продуктів нафтоперероблення; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 85.32 Професійно - технічна освіта; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.
Пунктом 2.4. Статуту Підприємства з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ - Україна», затвердженого Рішенням Приватної Компанії з обмеженою відповідальністю «ЛУКОЙЛ Європа Холдінгз Б.В.» від 30.04.2009, передбачено, що підприємство має право здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству України відповідно до мети та предмету діяльності, визначеними цим Статутом, може від свого імені укладати договори (договори, контракти), набувати цивільні права та обов`язки, особисті немайнові права, виступати позивачем і відповідачем у суді, господарському і третейському судах.
Крім того, у судовому засіданні судом першої інстанції встановлено, що згідно із рішенням Власника № 29/04/15 від 29.04.2015 найменування Підприємства з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ - Україна» змінено на нове найменування «Підприємство з іноземними інвестиціями «АМІК Україна», що підтверджується наданими суду копіями Статуту Підприємства, Відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Як установлено з наданої представником Відповідача суду копії звернення ГО «ЛІГА БЛАГОУСТРОЮ КИЯН» від 25.09.2013, член цієї організації звернувся до Начальника Інспекції архітектурно - будівельного контролю м. Києва з проханням вжити перевірити дотримання встановлених державних будівельних норм під час виконання будівельних робіт на автозаправних станціями, у тому числі за адресою: м. Київ, вул. Щорса, 24а та вжити заходів відповідно до вимог містобудівного законодавства.
09.10.2013 заступником начальника Інспекції видано направлення для проведення позапланової перевірки на підставі наказу від 23.07.2012 № 52 «з» та звернення        ГО «Ліга благоустрою киян» від 27.09.2013 №7/26-2709/1 для здійснення позапланової перевірки на автозаправній станції «Лукойл» на вул. Щорса, 24а у Печерському районі м. Києва.
Також, у судовому засіданні встановлено, що 09.10.2013 посадовою особою Відповідача - головним державним інспектором Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у м. Києві (правонаступником органу є Державна архітектурно - будівельна інспекція України) складено Акт про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно - будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, відповідно до змісту якого начальник АЗС «Лукойл» Краснопольський С.Г. не допустив посадових інспекції на автозаправочну станцію «Лукойл» за адресою: м. Київ, вул. Щорса, 24 а у Печерському районі м. Києва для проведення позапланової перевірки, чим порушив п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пп.1 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 № 553. Присутні під час складання Акту: Начальник АЗС Краснопольський С.Г., який від підпису у графі «Примірник акта отримав» відмовився.
Відповідно до копії Припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 09.10.2013 Підприємство з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ - Україна» зобов`язано усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку, а саме: усунути порушення п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Про виконання припису повідомити Інспекцію державного архітектурно - будівельного контролю у м. Києві до 24.10.2013. Копія примірника припису надіслана поштою К-133 11 жовтня          2013 року за № 17227280.
Крім того, як установлено судами та вбачається з копії Протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 09.10.2013, складеного Головним державним інспектором Сектора контролю якості, будівництва автомобільних доріг, будівельних матеріалів та державного ринкового нагляду Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у м. Києві, за результатами позапланової перевірки, проведеної на автозаправочній станції на вул. Щорса, 24 а у Печерському районі м. Києва виявлено порушення дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, а саме: начальник АЗС Краснопольський С.Г. не допустив посадову особу Інспекції до проведення перевірки, чим порушено п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», за що передбачена відповідальність регламентована п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності». Розгляд справи про правопорушення призначено на 24.10.2013 на 10.00 у приміщенні Інспекції архітектурно - будівельного контролю у м. Києві. Другий примірник протоколу надіслано поштою К-133 від 11.10.2013 №  17227280.
Примірники Акту, Припису та Протоколу про правопорушення отримані уповноваженою особою ПІІ «ЛУКОЙЛ - Україна» 14.10.2013, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
На підставі вищевказаного Акту від 09.10.2013, припису від 09.10.2013, протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 09.10.2013, заступником Начальника Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у м. Києві Алєксєєнко І.О. винесено оскаржувану постанову №478/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 24.10.2013, відповідно до якої встановлено порушення Підприємством з іноземними інвестиціями «ЛУКОЙЛ - Україна» п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Підприємство визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 11470,00 (одинадцять тисяч чотириста сімдесят) грн. Примірник постанови направлено на адресу правопорушника поштою К133 17229665 від 25.10.2013.
Позивач, вважаючи, що спірну постанову винесено з порушенням вимог законодавства, звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Колегія суддів, дослідивши спірні правовідносини, зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції  України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини регулюються законами України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі Закон № 3038-VI), «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 № 208/94-ВР (далі Закон № 208/94-ВР), Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553).
Так, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
У відповідності до положень частин 1-3 статті 41 Закону № 3038-VI (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Згідно з частиною 4 статті 41 Закону № 3038-VI, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо.
Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 № 439/2011, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.
Відповідно до положень пункту 4 Положення, Держархбудінспекція України відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за виконанням приписів про усунення порушень вимог законодавства у сферах містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил, у сфері житлово-комунального господарства; проводить перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються у будівництві, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням.
Працівники Держархбудінспекції України та її територіальних органів у випадках, визначених законодавством, мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів, об`єктів будівництва та житлово-комунального господарства, а також з метою здійснення контролю за додержанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури, до місць провадження такої господарської діяльності незалежно від форми власності.
Підпунктом «а» п. 5 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України передбачено, що Держархбудінспекції України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку видавати обов`язкові до виконання приписи щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил.
Відповідно до пункту 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, цей порядок визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної з будівництвом об`єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV i V категорії складності.
Відповідно до пунктів 5-7 Порядку від 23.05.2011 № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.
Повноваження посадових осіб Держархбудінспекції поширюються на всю територію України.
Державний архітектурно-будівельний контроль на території інших областей здійснюється посадовими особами територіальних органів за рішенням Держархбудінспекції.
Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.
Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням чи письмової заяви про проведення перевірки щодо дотримання суб`єктом господарювання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної з будівництвом об`єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів інспекцій; перевірка виконання суб`єктом господарювання вимог інспекції щодо усунення порушень ліцензіатом ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної з будівництвом об`єкта архітектури, який за складністю архітектурно-будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п`яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідної інспекції чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.
Так, 09.10.2013 заступником начальника Інспекції видано направлення для проведення позапланової перевірки на підставі наказу від 23.07.2012 № 52 «з» та звернення ГО «Ліга благоустрою киян» від 27.09.2013 №7/26-2709/1 для здійснення позапланової перевірки за місцезнаходженням відповідача.
Відповідно до пункту 12 цього Порядку, посадові особи інспекції під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані, серед іншого, у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством.
Суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб інспекції до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; виконувати вимоги інспекції щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (п. 14 Порядку).
Згідно положень ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб`єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за невиконання приписів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та за недопущення посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного  контролю, на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій - у розмірі десяти мінімальних заробітних плат.
Суб`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає як у активних діях, спрямованих на перешкоджання посадовим особам органу державного архітектурно-будівельного контролю потрапити на об`єкт будівництва, так і у пасивній поведінці, наслідком якої є неможливість провести перевірку.
Відповідач стверджує, що 09.10.2013 посадова особа Інспекції на підставі направлення на проведення позапланової перевірки здійснила вихід за адресою:      вул. Червоноармійська, 139 у Печерському районі м. Києва, де начальником АЗС була не допущена до проведення перевірки.
На думку, відповідача факт недопуску підтверджується актом від 09.10.2013, протоколом про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та фотофіксацією об`єкту.
Відповідно до пункту 12 Порядку, у разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб інспекції до проведення перевірки складається відповідний акт.
Так, форми актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджені Наказом Мінрегіоном № 240 від 15.05.2012 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.07.2012 № 1116/21428). 
Додатком 2 до цього наказу затверджений АКТ про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій.
Обов`язковими реквізитами цього акту є: дата складання; місце складання;
посада, прізвище осіб, що проводили перевірку;
посаді, прізвища та ініціали залучених осіб;
посади, прізвища уповноваженої особи юридичної особи.
Як убачається з матеріалів справи та судами попередніх інстанцій встановлено, що посадовою особою Відповідача складено Акт про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно - будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, відповідно до змісту якого начальник АЗС «Лукойл» Краснопольський С.Г. не допустив посадових осіб інспекції на автозаправочну станцію «Лукойл» за адресою: м. Київ, вул. Щорса, 24 а у Печерському районі м. Києва для проведення позапланової перевірки, чим порушив п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пп.1 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 № 553. 
Зазначено, що присутній під час складання Акту Краснопольський С.Г. від підпису у графі «Примірник акта отримав» відмовився.
При цьому, суди попередніх інстанцій, надаючи оцінку вказаному Акту про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, вірно звернули увагу на те, що даний Акт складено виключно головним державним інспектором Багнюком А.Я. без залучення будь-яких осіб, які би підтверджували факт не допуску до перевірки, а також до висновку про те, що факт не допуску представника Відповідача підтверджений виключно заінтересованою особою, та в порушення вимог наказу № 240 від 15.05.2012 не підтверджений іншими особами.
Таким чином, факт не допуску представника відповідача підтверджений виключно заінтересованою особою, та в порушення вимог наказу № 240 від 15.05.2012 не підтверджений іншими особами.
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія судів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що в силу вимог            ст. 70 КАС України, акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 09.10.2013, одержаний з порушенням закону, не є належним доказом у цій справі.
Натомість, відповідачем на підставі, зокрема, указаного акту було винесено спірну постанову № 478/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 24.10.2013.
Колегія суддів звертає увагу на правову позицію, неодноразово висловлену, як Верховним Судом України у постанові від 27.01.2015 у справі № 21-425а14, так і у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 821/1157/16, від 05.02.2019 у справі № 2а-10138/12/2670, від 04.02.2019 у справі № 807/242/14, згідно з якою, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Таким чином, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Аналогічний підхід до застосування норм матеріального права застосував також Верховний Суд у постанові від 23.01.2018 у справі № 804/12558/14, де зазначив, що у випадку незаконності перевірки прийнятий за результатами її проведення акт індивідуальної дії автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Колегія суддів не вбачає перешкод для поширення вищезгаданої правозастосовчої практики й на спірні у цій справі правовідносини.
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія судів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій, що недотримання відповідачем порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю нівелює наслідки такого.
Разом з цим, як було встановлено вище, акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 09.10.2013 було визнано неналежним доказом у справі, відтак спірна постанова, прийнята відповідачем на підставі зазначеного акту також не може мати доказового значення для встановлення наявності вини особи у інкримінованому їй правопорушенні.
Будь - яких належних доказів, як установлено судами попередніх інстанцій, на підтвердження факту вчинення правопорушення позивачем, Інспекцією надано не було.
При цьому, доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків судів попередніх інстанцій, а зводяться до переоцінки досліджених судом доказів.
З огляду на викладене, на думку колегії суддів Верховного Суду, висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та дотриманні норм процесуального права.
У відповідності до частини першої статті 350 КАС України,    суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись ст.ст. 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення.
Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                    А. Ю. Бучик

Судді:                    Л. Л. Мороз 

                    А. І. Рибачук