ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року	 	Справа № 916/1974/20	
м. Одеса, проспект Шевченка, 29
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  М.А.Мишкіної, 
суддів  Л.О. Будішевської, С.В. Таран  
секретар  судового засідання   Кияшко Р.О. 

за участю представників учасників справи: 
від  ТОВ Фірма «Каспер» - не з`явився;
від ТОВ «Садеко Органік» -  не з`явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Каспер»
на рішення Господарського суду Одеської  області від 10 серпня 2020 року     
у справі №916/1974/20
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік»
до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Каспер»
про  стягнення 429489,73грн.

суддя суду першої інстанції:  О.А. Демешин
час і місце ухвалення рішення: 10.08.2020р., 11.40год., м.Одеса, господарський суд Одеської  області, зала судових засідань №17

Учасники процесу належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. 
У судовому засіданні  03.11.2020рю оголошувалась перерва згідно ст.216 ГПК України.
       
встановив:

           06.07.2020р.  Товариство з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік»   (надалі - позивач,ТОВ «Садеко Органік») звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до  Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Каспер» (надалі - відповідач, ТОВ Фірма «Каспер»), в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь 429489,73грн., які складаються з: основної заборгованості - 344048грн. за  договором купівлі-продажу від 04.12.2019р., 72594,13грн. пені, 5966,64грн. 3% річних та 6880,96грн. індексу інфляції. 
          В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.12.2019р. між ним (продавець) та відповідачем (покупець) було укладено  Договір  купівлі продажу №041219  (надалі - Договір від 04.12.2019р.), за умовами якого позивач зобов`язався передати у власність відповідача товар, а відповідач - сплатити вартість отриманого товару; загальна вартість товару 356048грн. Позивач 05.12.2019р. відвантажив відповідачу товар у кількості 26,18тон на суму 356048грн., відповідач сплатив позивачу того ж дня 12000грн.    За усною домовленістю сторони погодили, що відповідач оплатить товар на наступний день після поставки (а не шляхом внесення 100% предоплати, як це встановлено Договором від 04.12.2019р.). Відповідач не сплатив всі кошти за договором, залишок складає 344048грн.,  на які позивачем нараховані інфляційні втрати, 3% річних та пеню у зазначених у позові сумах, які разом із основною заборгованістю підлягають стягненню з позивача у судовому порядку.
          З посиланням на норми ст.ст.6,16,525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 627-629, 655,691-693, 712  ЦК України, ст.193 ГК України, ст.ст.1,3 ЗУ « Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
           Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.08.2020р.  (суддя О.А.  Демешин)  позов  задоволено   частково  -  стягнуто з ТОВа Фірма «Каспер» на користь ТОВа «Садеко Органік» 344048грн. боргу,  5966,64грн.  3% річних, 6880,96грн. інфляційних; 37565,33грн. пені та 4910,13грн. судового збору; в решті позову відмовлено.          Рішення суду обґрунтовано посиланням на норми   ст.ст.11, 526, 655, 610, 629, 611, 549,625 ЦК України, ч.1 ст.229, ч.6 ст.232 ГК України, ст.ст.1,3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та вмотивовано наступним.    На виконання зобов`язань за Договором від 04.12.2019р. позивач передав відповідачу, а відповідач прийняв товар - насіння соняшника органічне, кількістю 26,18тон, на загальну суму 356048грн., що підтверджується видатковою накладною №69 від 05.12.2019р., підписаною та скріпленою печатками сторін, довіреністю №18 від 05.12.2019р., рахунком на оплату №46 від 04.12.2019р. та листом №61/1 від 05.12.2019р. За відсутності в матеріалах справи доказів повної оплати з боку відповідача за поставлений позивачем товар, та заперечень щодо отримання відповідачем товару на умовах Договору  від 04.12.2019р. по видатковій накладній №69 від 05.12.2019р. суд вважає доведеною наявність боргу відповідача на суму 344048грн. Позивачем  у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору, розраховано розміри сплати 3% річних та інфляційних, які підлягають стягненню з відповідача. Їх розміри, відповідно, становлять  5966,64 грн. - 3% річних та 6880,96грн. - інфляційні.
          В частині стягнення пені суд зазначив, що позивач помилково розрахував пеню з 05.12.2019р., тобто з дня коли фактично відбулась поставка товару, а не з наступного - 06.12.2019р.; розрахував пеню за 211 днів, не прийнявши до уваги, що нарахування пені мало бути припинено через шість місяців; розрахував пеню у розмірі 0,1% від вартості неоплаченого товару, без врахування  обмеження стягнення пені розміром подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. За розрахунком суду першої інстанції (який наведений в оскаржуваному рішенні) розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 37565,33грн. 
01.09.2020р.  безпосередньо до Південно-західного апеляційного господарського суду   надійшла апеляційна скарга ТОВа Фірма «Каспер»  (надіслана службою кур`єрської доставки 28.08.2020р.) на рішення від 10.08.2020р., в якій скаржник  просить суд  скасувати оскаржене рішення повністю та  ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення 429489,73грн. відмовити у повному обсязі.          
          В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що рішення   підлягає скасуванню з огляду наступного:
-   порушуючи норми закону та положення договору, позивач не вжив жодних заходів досудового врегулювання спору. Більш того, ТОВ Фірма «Каспер» не було жодним чином проінформоване про наявність претензій або пропозицій з боку відповідача. Таким чином позивач не вживав жодних заходів до подання позовної заяви, чим знівелював цінність закону та знехтував положеннями Договору;
- про рішення суду стосовно інтересів ТОВ Фірма «Каспер» відповідач дізнався з  неофіційного та зухвалого електронного листа позивача, який направив скановану копію рішення до набуття ним законної сили, а саме 28.08.2020р., сподіваючись на сплив строків апеляційного оскарження. Цим також пояснюється неможливість надання відзиву у встановлений судом строк, оскільки відповідач не був повідомлений про позов. Позивач знехтував добропорядними договірними відносинами - та необхідністю повідомлення належним чином про свої позовні вимоги, чим ввів  в оману суд та позбавив  відповідача можливості бути поінформованим про позовні вимоги до нього;
- невиконання відповідачем своїх обов`язків за Договором від 04.12.2019р. пояснюється тим, що позивач поставив відповідачу  не сертифікований товар як органічний, і оскільки це є суттєвою характеристикою товару, відповідач вважав це товаром неналежної якості та очікував  надання  підтвердження  якості  товару;
-   у Договорі від 04.12.2019р. визначено вартість товару - 356048грн. ТОВ Фірма «Каспер» дійсно передала частину коштів у сумі 12000грн., проте подальші розрахунки були неможливі у зв`язку з банківськими формальностями та тим, що якість товару була неналежною та недоведеною, а саме - неможливо було без сертифікату встановити відповідність продукції ДСТУ 7011-2009, стандартам EU-Bio 834/2007, 1235/2008 і показникам органічної продукції;
- розрахунки позивача містять численні арифметичні помилки (розрахував пеню з 05.12.2019р., тобто з дня коли фактично відбулась поставка товару, а не з наступного - 06.12.2019р. і розрахував пеню за 211 днів, не прийнявши до уваги, що нарахування пені мало бути припинено через шість місяців; розрахував пеню у розмірі 0,1% від вартості неоплаченого товару, без врахування обмеження стягнення пені розміром подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня), а позовні вимоги стосовно заборгованості за товар є необгрунтованими, оскільки було поставлено товар неналежної якості.
          В додатки  до апеляційної скарги надано копії: Договору  купівлі-продажу №0412219, додатку до договору №1 від 01.12.2019р. до Договору купівлі-продажу №0412219, Акту приймання-передачі товару до Договору  купівлі-продажу №0412219, листа ТОВ Фірма «Каспер» до ТОВ «Садеко Органік» вих №21 від 22.03.2020р. про необхідність надання сертифікату інспекції по партії соняшника органічного врожаю 2019 року, листа ТОВ Фірма «Каспер» до ТОВ «Садеко Органік» вих №54 від 25.08.2020р. про необхідність надання сертифікату інспекції по партії соняшника органічного врожаю 2019 року, наказу від 01.07.2020р. про тимчасове зупинення роботи ТОВ Фірма «Каспер» з 02.07.2020р. по 15.08.2020р.
          Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду:
- від 02.09.2020р. витребувано від господарського суду Одеської області матеріали справи №916/1974/20; Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою  ТОВа Фірма «Каспер»   на рішення Господарського суду Одеської  області від 10.08.2020р. у справі №916/1974/20 до надходження  матеріалів даної справи з Господарського суду Одеської  області;
- від 07.09.2020р. залишено апеляційну скаргу без руху;
- від 21.09.2020р. відкрито апеляційне провадження у справі з наданням учасникам справи часу для подання відзиву на апеляційну скаргу або будь-яких клопотань з процесуальних питань;
- від 26.10.2020р. призначено справу до розгляду у судовому засіданні  03.11.2020р.
12.10.2020р. до суду поштою надійшов відзив ТОВа «Садеко Органік» на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. У відзиві, зокрема, зазначено, що:
-  якщо кореспонденція направлена на офіційну юридичну адресу юридичної особи, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вважається, що кореспонденція належно направлена. Юридична особа має здійснювати заходи із своєчасного отримання кореспонденції;
- Договір від 04.12.2019р. не містить умов про обов`язкове досудове врегулювання спору у разі його виникнення між сторонами;
- відповідачу було відомо про існування судового спору у даній справі, проте він не отримував поштову кореспонденцію з метою уникнення відповідальності;
- відповідно до п.6 Додатку  від 04.12.2019р. до Договору, на кожну партію товару продавець надає покупцю наступні документи: рахунок - фактуру (обов`язково із зазначенням статусу товару, стандарту товару, номеру лоту товару та коду акредитованого органу сертифікації, яким сертифікований продавець); видаткову накладну фактуру (обов`язково із зазначенням статусу товару, стандарту товару, номеру лоту товару л.1 коду акредитованого органу сертифікації. яким сертифікований продавець): податкову накладну: пакувальний лист; транзакційний сертифікат, після відвантаження загального обсягу товару згідно даного додатку. При передачі товару ТОВ Фірма «Каспер» останньому було надано для огляду усі вище перелічені документи і претензій щодо якості насіння соняшника у товариства не  виникло;
- позивач під час передачі товару не надав відповідачу транзакційний сертифікат,  проте листом від 01.09.2020р. цей сертифікат був надісланий позивачу.
- товар беззаперечно прийнято відповідачем у власність, повернути товар, через, начебто, його неналежну якість, товариство не пропонує, оскільки ймовірно вже реалізувало його у власних господарських цілях, тому стягнення з ТОВ Фірма «Каспер» заборгованості за Договором від 04.12.2019р. є належним захистом прав ТОВ «Садеко Органік»;
- в частині невірності розрахунків позивача - суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні здійснив власний розрахунок пені та оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим. 
В додатки до відзиву на апеляційну скаргу надані копії: листа ТОВа «Садеко Органік» ТОВу Фірма «Каспер» №18 від 12.03.2020р., в якому позивач вимагав сплатити заборгованість за договором, докази надсилання цього листа відповідачу (скріншот з електронної скриньки), листа ТОВа «Садеко Органік» ТОВу Фірма «Каспер» №46 від 28.08.2020р.,  в якому позивач зазначив про наявність  транзакційного сертифікату на товар, повідомляв про прийняття господарським судом рішення у даній справі  та вимагав сплати коштів з наведенням реквізитів на виконання рішення суду, сертифікату  від 31.10.2019р., конверту на адресу ТОВа Фірма «Каспер» від 01.09.2020р., опису вкладення на адресу ТОВа Фірма «Каспер» від 01.09.2020р. 
У судовому засіданні 03.11.2020р. представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення.
Ухвалою суду від 03.11.2020р., яка занесена до протоколу судового засідання, колегія суддів постановили не приймати документи, приєднані до апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу як додаткові докази, оскільки позивачем та відповідачем  не обґрунтовано неможливість подання їх суду першої інстанції та не подано відповідних клопотань про залучення додаткових доказів в суді апеляційної інстанції згідно ст.269 ГПК України.
У судовому засіданні 03.11.2020р. оголошено перерву до 12.11.2020р.
          ТОВ «Садеко Органік» та ТОВ Фірма «Каспер» своїх представників в засідання 12.11.2020р. не направили, були повідомлені про час та місце проведення судового засідання належним чином (під розписку представників 03.11.2020р.).                                    
          Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази стосовно фактів, наведених сторонами, колегія суддів  дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення скарги виходячи із наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного перегляду справи, 04.12.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Каспер»  (покупець) було укладено Договір №041219 купівлі-продажу (а.с.18, надалі - Договір від 04.12.2019р.), за умовами п.1.1 якого продавець зобов`язався передати у власність покупцеві товар згідно з Додатками до цього Договору, а покупець зобов`язався прийняти вказаний товар та сплатити за нього визначену Договором ціну, в строки та в порядку, передбачених Договором.
Згідно із п.2.1 Договору від 04.12.2019р. одиницею виміру кількості Товару є тонна залікової ваги. Товар поставляється партіями. Кількість товару кожної партії визначається сторонами  в додатках до Даного договору, які є його невід`ємною частиною. 
Відповідно до п.2.4 Договору від 04.12.2019р.  на кожну партію товару  продавець в момент передачі товару в обов`язковому порядку надає покупцеві супровідні документи, оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, діючого на момент підписання договору. Перелік супровідних документів визначається у Додатках до даного договору. 
Ціна товару визначається на кожну партію, згідно із додатками до даного Договору. Розрахунок за товар покупець здійснює в національній валюті України, шляхом безготівкового переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця згідно з виставленими рахунками. Відвантаження товару здійснюється за умови 100% передплати за кожну партію товару (п.п. 3.1-3.3 Договору від 04.12.2019р.).
Згідно із п.п.4.1, 4.4 Договору від 04.12.2019р. умови і термін поставки товару здійснюється: за домовленістю сторін, визначається у додатках до даного Договору. Перехід права власності на партію товару відбувається після отримання покупцем даного товару, що наступає після підписання відповідної видаткової накладної представниками сторін.
Відповідно до п.5.3 Договору від 04.12.2019р. за несвоєчасну оплату товару покупець сплачує пеню в розмірі 0,1 від вартості неоплаченого товару за кожний день затримки оплати за Товар.
Спори і розбіжності, які можуть виникнути між сторонами при виконанні цього договору, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. У тому разі, якщо спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору в порядку, визначеному  законодавством України (п.п.8.1, 8.2 Договору від 04.12.2019р.).
Відповідно до п.9.4 Договору від 04.12.2019р. даний Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2020р., а в частині розрахунків до повного виконання умов Договору.
Вид продукції, кількість та якість товару, що продається, визначено у додатку №1 від 04.12.2019р. до Договору від 04.12.2019р. (а.с.19).
У п. 2 додатку №1 від 04.12.2019р. до Договору зазначено, що продавець передає товар (насіння соняшника органічне, врожаю 2019 року, насипом. UA-BIO-161, Лот SFS-1-2019-TR), на умовах EXW склад - 1 н/1. гір. Героїв України, 54025, м. Миколаїв.
Згідно із п. 3 додатку №1 від 04.12.2019р до Договору, передбачувана сума поставки складає 356048грн. 
На виконання зобов`язань за Договором від 04.12.2019р. позивач передав відповідачу, а відповідач прийняв товар - насіння соняшника органічне, кількістю 26,18тон, на загальну суму 356048,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №69 від 05.12.2019р., підписаною та скріпленою печатками сторін  та довіреністю №18 від 05.12.2019р., копії яких наявні у матеріалах справи.
04.12.2019р. ТОВ «Садеко Органік» виставило ТОВу Фірма «Каспер» рахунок №46 від 04.12.2019р.  на оплату товару за Договором від 04.12.2019р. на суму 356048грн. (а.с.21).
Відповідач на виконання умов Договору від 04.12.2019р. за платіжним дорученням №116 від 05.12.2019р. сплатив позивачу 12000грн. (а.с.23) за виставленим рахунком №46.
12.03.2020р. позивач на електронну адресу відповідача надіслав  лист №18,  в якому просив терміново здійснити оплату заборгованості згідно рахунку №46 від 04.12.2019р. за товар, відвантажений за Договором від 04.12.2019р. (а.с.24).  
Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Садеко Органік» зазначило, що у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором від 04.12.2019р. у повному обсязі, з ТОВ Фірма «Каспер» підлягають стягненню у судовому порядку основна заборгованість  344048грн. та нараховані на цю суму пеня, 3% річних та інфляційні втрати.  
Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового  задоволення позовних вимог, зменшивши заявлену до стягнення пеню з  72594,13грн. до  37565,33грн. у зв`язку із помилковістю розрахунку позивача у цій частині позовних вимог. 
Суд апеляційної інстанції погоджується із таким висновком суду першої інстанції за наслідками розгляду справи з огляду наступного.  
Згідно із ч.ч.1,2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. 
Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно із ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.
Згідно із ст.ст.526,525, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Матеріалами справи підтверджено, що  ТОВ «Садеко Органік» на виконання умов Договору від 04.12.2019р. поставило відповідачу товар на загальну суму  356048грн.; відповідач прийняв товар без зауважень, проте   сплатив лише 12000грн. за отриманий у власність товар.
За таких обставин місцевий господарський суд дійшов правильного висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення основного боргу за Договором від 04.12.2019р. та стягнув з відповідача на користь позивача  344048гр. основного боргу. 
Невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (несвоєчасна сплата відповідачем природного газу) згідно ст. 610 ЦК України є порушенням зобов`язання  з боку ТОВ Фірма «Каспер».
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України  у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно із ч.1 ст.548, ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).
 Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно із ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Згідно із ч.ч.1,2,4 ст.217 ГК України  господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. 
Відповідно до ч.2 ст.218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.
Відповідно до ч.1 ст.229, ч.1 ст.230 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно із ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Відповідно до ч.6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором; платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Згідно із ст.ст.1, 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який  прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Згідно положень ЦК України проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань та можуть стягуватися поряд із пенею. Так, розмір таких процентів річних може бути визначений сторонами в договорі. Оскільки в Договорі   від 04.12.2019р. не встановлено іншого відсотку річних, відповідно сплаті підлягають саме 3% річних від простроченої суми за відповідний час прострочення. 
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
 Крім того,   інфляційні втрати  - це додаткова сума, яка сплачується боржником і за своєю правовою природою є самостійним засобом захисту цивільного права кредитора у грошових зобов`язань і спрямована на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в державі. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні. 
  В додатки до позовної заяви ТОВ «Садеко Органік» надано  розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат  за Договором від  04.12.2019р. (а.с.27),  відповідно до якого пеня за період з    05.12.2019р. по 03.07.2020р. (211 днів) складає 72594,13грн., 3% річних за період 05.12.2019р. по 03.07.2020р. (211 днів) - 5966,44грн., інфляційні втрати за цей же період  6880,96грн.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, погоджується з висновком місцевого господарського суду про його  правильність  та відповідність чинному законодавству, а отже - і обґрунтованість позовних вимог  ТОВ  «Садеко Органік» в цій частині.
В частині стягнення пені колегія суддів погоджується із висновком суд першої інстанції про те, що    позивач в порушення норм  ст.ст.1,3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та ч.6 ст.232 ГК України 
- розрахував пеню з 05.12.2019р., тобто з дня коли фактично відбулась поставка товару, а не з наступного - 06.12.2019р.; 
- розрахував пеню за 211 днів, не прийнявши до уваги, що нарахування пені мало бути припинено через шість місяців згідно ч.6 ст.232 ГК України;
- розрахував пеню у розмірі 0,1% від вартості неоплаченого товару, без врахування  обмеження стягнення пені розміром подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Перевіривши розрахунок пені, наведений судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, суд апеляційної інстанції зазначає, що він є арифметично правильним та позовні вимоги про стягнення пені підлягали задоволенню частково - у сумі  37565,33грн., а не  72594,13грн. як було заявлено до стягнення ТОВом «Садеко Органік».  
Доводи апеляційної скарги колегія суддів відхиляє з огляду наступного. 
Скаржник зазначає, що  позивач позбавив  відповідача можливості бути поінформованим про позовні вимоги до нього, проте такі твердження спростовуються матеріалами справи  - в додатки до позовної заяви ТОВом «Садеко Органік» надано опис вкладення на адресу відповідача, за яким ТОВу Фірма «Каспер» було надіслано позовну заяву з додатками (а.с.60) за адресою, яка зазначена в Договорі від 04.12.2019о. та вказано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 65114, м.Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140-А, кімн.402. 
Отже позивачем був виконаний обов`язок, встановлений нормами п.1 ч.1 ст.164 ГПК України.
          Посилання скаржника на те, що він не був проінформований про наявність претензій у відповідача спростовуються матеріалами справи, оскільки в додатки до позовної заяви ТОВом «Садеко Органік» надано копію листа №18 від 12.03.2020р., в якому позивач вимагав сплати відповідачем заборгованості за Договором від 04.12.2019р.
          Наявністю цього ж листа спростовуються твердження ТОВ Фірма «Каспер» щодо невжиття заходів досудового врегулювання спору. 
          Поряд із цим, невжиття заходів досудового врегулювання  спору в даному випадку не є перешкодою для подання позову до суду.
          Крім того, невжиття (за твердженням відповідача) позивачем  заходів досудового врегулювання спору підставою для скасування або зміни оскаржуваного рішення слугувати неспроможні, оскільки обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Виключно встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.
           В частині тверджень скаржника про поставку йому товару неналежної якості колегія суддів зазначає наступне.
          Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.673 ЦК України   продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.
Згідно із ч.1 ст.675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.
Відповідно до п.2.4 Договору від 04.12.2019р. на кожну партію товару  продавець в момент передачі товару в обов`язковому порядку надає покупцеві супровідні документи, оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, діючого на момент підписання договору. Перелік супровідних документів визначається у Додатках до даного договору. 
          Перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару. У разі невиконання покупцем цього обов`язку продавець має право частково або в повному обсязі відмовитися від задоволення відповідних вимог покупця, якщо продавець доведе, що невиконання покупцем обов`язку повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу спричинило неможливість задоволення його вимог або спричинить для продавця витрати, що перевищують його витрати у разі своєчасного повідомлення про порушення умов договору (ч.1 ст.687, ч.1 ст.688 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 268 ГК України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.
Згідно із ч.2 ст.678 ЦК України  у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.
Матеріали справи свідчать, що  увесь товар, обумовлений Додатком №1 до Договору від 04.12.2019р. -  насіння соняшника органічне у кількості 26,18т. був прийнятий покупцем ТОВ Фірма «Каспер» без зауважень, незважаючи на ненадання йому транзакційного сертифікату на товар одночасно з передачею товару.
З моменту поставки товару (05.12.2019р.) відповідач не вчиняв дій, спрямованих на  відмову  від договору/повернення сплаченої за товар грошової суми/ заміни товару, отже  ця частина доводів апелянта відхиляється судом апеляційної інстанції як бездоказові твердження.
          У своїй апеляційній скарзі позивач просить суд скасувати оскаржене рішення у повному обсязі, не наводячи мотивів незгоди із нарахованими позивачем 3% річних та інфляційними втратами, а щодо розміру пені лише цитує мотиви суду першої інстанції, за якими суд здійснив власний розрахунок заявленої до стягнення пені, частково задовольнивши вимоги про її стягнення.          
Колегія суддів констатує, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновку місцевого господарського суду про наявність  правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.   
В процесі апеляційного розгляду справи колегією суддів не встановлено порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права для виходу за межі доводів апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги відхилені судом апеляційної інстанції, тому оскаржуване рішення господарського суду Одеської області залишається без змін як ухвалене у відповідності до норм матеріального та процесуального права відповідно до ст.276 ГПК України.
Відповідно до ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
В даному випадку витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на рішення від 10.08.2020р.), покладаються на скаржника, оскільки вимоги апеляційної скарги відхилені у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, колегія суддів -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу   залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Одеської області від 10.08.20р. у справі №916/1974/20  залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання  апеляційних скарг покласти на ТОВ   Фірма «Каспер».

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.
Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.ст.286,287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 16 листопада 2020 року 

Головуючий суддя                                                                      М.А. Мишкіна

Суддя                                                                                          Л.О. Будішевська

          Суддя                                                                                               С.В. Таран