УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 688/2292/20
Провадження № 22-ц/4820/1858/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 грудня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,
       секретар        судового засідання        Шевчук Ю.Г.,
       з участю        позивача         ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2020 року про залишення позову без розгляду,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна.
ОСОБА_1 зазначив, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 січня 2007 року він є власником ⅜ частки житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Інші ⅝ частки домоволодіння належать його братові, ОСОБА_2 . До складу спадщини також входять грошові кошти, розміщені на банківських рахунках в Акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України». Між сторонами не досягнуто згоди щодо поділу спадкового майна.
За таких обставин ОСОБА_1 просив суд поділити в натурі житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , враховуючи вартість частки спадкового майна у вигляді грошових внесків на банківських рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , 446.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Суд виходив з того, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, яка за своїм змістом не відповідає вимогам процесуального закону, а ОСОБА_1 не усунув цих недоліків згідно ухвали від 13 жовтня 2020 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду та поділити спадкове майно в натурі посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи містять достатньо доказів для розгляду справи по суті заявлених вимог, а позовна заява ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, внаслідок чого у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення її без розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін, вказуючи на її законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.
Заслухавши учасника судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
Суд першої інстанції зробив неправильні висновки з установлених обставин та неправильно витлумачив приписи ст. 175 ЦПК України.
У зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм процесуального права оскаржувана ухвала повинна бути скасована з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Позовна заява ОСОБА_1 надійшла до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області 10 серпня 2020 року.
Суд ухвалою від 3 вересня 2020 року відкрив провадження у справі та визначив порядок її розгляду в загальному позовному провадженні.
В підготовчому засіданні ухвалою суду від 13 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачеві строк для виправлення її недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали.
ОСОБА_1 отримав цю ухвалу 13 жовтня 2020 року.
22 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав суду доповнення до позовної заяви.

Застосовані норми права

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Із положень ч. 3 ст. 175 ЦПК України слідує, що позовна заява, серед іншого, повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів – зміст позовних вимог щодо кожного з них.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Реалізуючи принцип верховенства права, суд при розгляді справи застосовує норми міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Судові процедури повинні бути справедливими, особа не може бути безпідставно позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі – Конвенція).
Європейський суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви №6778/05, справа «МПП «Голуб» проти України», зазначив, що процедурні гарантії, закріплені статтею 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином, втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань (справа "Golder v. The United Kingdom", рішення від 21 лютого 1975 року, серія А N18, ст. 13 – 18, п. 28 – 36). Суд наголошує, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі "Brulla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року, п. 33).
Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення у справі "Bellet v. France" від 4 грудня 1995 року, серія А, №333-Б, ст. 42 п. 36).
Залишення позову без розгляду – це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.
Однією з підстав для залишення позову без розгляду є неусунення позивачем недоліків позовної заяви на вимогу суду після відкриття провадження у справі.
Позовна заява, з якою особа звертається до суду за захистом своїх прав, свобод чи законних інтересів, повинна відповідати вимогам процесуального закону та бути оплачена судовим збором.
Якщо після відкриття провадження у справі з`ясується, що позовна заява не відповідає цим критеріям, то суд постановляє ухвалу, в якій указує на виявлені недоліки та встановлює строк для їх усунення.
Така позовна заява може бути залишена судом без розгляду лише за умови, що після отримання ухвали суду про усунення недоліків позивач ухилився від виконання вимог, указаних у цій ухвалі.
Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції виходив з того, що вона не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, оскільки в ній не конкретизовано зміст позовних вимог, у зв`язку з чим предмет спору є невизначеним.
Із змісту заявленого позову вбачається, що ОСОБА_1 просить суд поділити в натурі спадкове майно, яке складається з житлового будинку та банківських вкладів.
Таким чином, у позовній заяві ОСОБА_1 сформулював матеріально-правову вимогу до відповідача, стосовно якої він просить прийняти рішення, яка відповідає належному способу захисту прав та інтересів.
За таких обставин у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення позову ОСОБА_1 без розгляду.
Як передбачено ст.ст. 23, 24 ЦПК України, за загальним правилом, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції. Суди апеляційної інстанції переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду).
Отже, після скасування ухвали суду першої інстанції про залишення позову без розгляду суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями на розгляд справи по суті заявлених вимог.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому в силу ч. 1 ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 жовтня 2020 року про залишення позову без розгляду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 2 грудня 2020 року.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       А.В. Купельський

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Стаднічук Н.Л.
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 39