33/804/625/20 
                                                                                264/5585/20

                                                                                                                                             
Суддя 1-ої інстанції: Литвиненко Н.В.                                                                   33//804/625/20   
Головуючий: Топчій Т.В.                                                                                                    264/5585/20

                                                       П О С Т А Н О В А
                                                  ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

           27 листопада  2020 року                                                                                    м. Маріуполь

        Суддя  Донецького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянув  апеляційну скаргу ОСОБА_1   на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01.10.2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючий, який мешкає в АДРЕСА_1 ,-
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП  та  підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки,- 
                                                           В С Т А Н О В И  Л А :

       Короткий зміст  оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставин
        ОСОБА_1 24.08.2020 року о 04-36 годині, біля будинку №64 по вул. Курчатова в Кальміуському районі м. Маріуполя, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos TF 69Y СПГ» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі, від огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу Drager відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, повторно протягом року.
         Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01.10.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.2  КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
          Не погодившись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі. 
        Зазначає, що про розгляд справи повідомлений не був,  про існування постанови суду дізнався лише  09.11.2020 року з Єдиного реєстру  судових рішень,  постанова була винесена 01.10.2020 року, проте в реєстрі оприлюднена лише 27.10.2020 року, тому вважає, що пропустив строк на подачу апеляційної скаргу з поважної причини. Крім того зазначає, що ним 30.09.2020 року  до районного суду було подане клопотання, в якому  просив передати адміністративну справу відносно нього  за підсудністю  до іншого суду, за місцем його проживання  до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області, проте суд  йому відмовив  та  всупереч закону розглянув справу без його участі.
             Мотиви суду
       Перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на  оскарження постанови суду, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.
      Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки  оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.
       Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.
      Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону. Право на апеляційний  перегляд провадження  беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.
       При вирішенні питання про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції враховує процесуальну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення, обізнаність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи у суді, поважність причин, якими обґрунтовується пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження та їх доведеність, тривалість строку, який пройшов з часу ухвалення судового рішення, яке оскаржується апелянтом, сутність доводів апеляційної скарги та інші обставини, які мають істотне значення.
        Як вбачається з постанови ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується його клопотанням, надісланим до Іллічівського районного суду м. Маріуполя   30.09.2020 р., зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 знав, що  розгляд справи  відносно нього призначений на 01.10.2020 р. на 08-20 годин, просив передати справу  за підсудністю до іншого суду для розгляду за місцем його проживання ( а/с – 16)
        Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 знав про те, що у встановленому законом порядку щодо нього складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та був обізнаний про розгляд у Іллічівському райсуду м. Маріуполя районному суді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого  ст.130 ч.2 КУпАП, проте в розумні інтервали часу   не вжив заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження. 
       Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими і суди повинні вказувати підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження. Однією із таких підстав може бути, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України»).
      Крім того, з матеріалів справи вбачається, що  після винесення постанови відносно ОСОБА_1   її копія була одразу 01.10.20 р.  надіслана останньому з нагадуванням про сплату штрафу (а-с 20).
      Твердження ОСОБА_1 про те, що про існування оскаржуваної постанову суду  він дізнався  лише 09.11.2020 р. з Єдиного реєстру судових рішень свідчать про те, що  апелянт для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи  переглядав сайт, проте які саме обставини стали йому на заваді у період часу з 27.10.2020 р. по 09.11.2020 р. переглянути сайт - апеляційна скарга не містить,  причин які б  перешкодили  звернутися безпосередньо  до суду  з заявою  про отримання інформації  про стан розгляду провадження щодо нього з  01.10.20 року, з часу  останнього  відомого йому судового засідання   ОСОБА_1   в апеляційній скарзі  також не наводить.   
     Таким чином твердження ОСОБА_1 про те, що лише 09.11.2020 р. він дізнався про існування постанови  суду об`єктивно  нічим не підтверджуються.  Звертає увагу апеляційний суд і на те, що невчасне отримання копії судового рішення не є безумовною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження і може бути визнано поважною причиною несвоєчасного подання апеляційної скарги з врахуванням процесуальної поведінки апелянта яка б свідчила  про вживання певних заходів про отримання інформації про стан судового провадження, чого у даному випадку  не відбулося. 
      Бездоказове посилання апелянта на обставини, які завадили йому своєчасно оскаржити судове рішення не можуть бути  визнані  правовою підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки обов`язок довести вказані обставини покладається на апелянта.
     Сукупність досліджених судом обставин, свідчить про те, що ОСОБА_1 мав процесуальну можливість своєчасно дізнатись про постанову суду та оскаржити її у строк, який встановлений законом, проте цього не зробив, враховуючи, що з моменту ухвалення постанови суду першої інстанції пройшов доволі тривалий строк, майже 1,5 місяці, а поновлення процесуального строку зі спливом  значного періоду часу та за підстав, які не є переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).
      Разом з цим, повернення апеляційної скарги, не позбавляє ОСОБА_1 звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому вказати поважність причин, які не дозволили йому приймати заходи щодо отримання інформації про стан судового провадження та свідчать, що він дійсно не мав об`єктивної можливості своєчасно оскаржити постанову суду у встановлений законом строку.
       Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 поза межами строку, передбаченого законом на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим приходжу до висновку, що апеляційна скарга у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП підлягає поверненню апелянту.
       Враховуючи викладене та керуючись вимогами  ст.ст. 289, 293-294 КУпАП, -

                                                          П О С Т А Н О В И Л А:
             Відмовити ОСОБА_1 в поновлені строку на подачу апеляційної скарги на постанову Іллічівського районного суду  м. Маріуполя Донецької області від 01.10.2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іллічівського районного суду  м. Маріуполя Донецької області від 01.10.2020 року - повернути апелянту.
            Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

           Суддя: