Справа № 428/896/19 
Провадження № 22-ц/810/549/20 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року             Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                           Назарової М.В.,
суддів:                                     Авалян Н.М., Орлова І.В.,
за участю секретаря                Сінько А.І.,
учасники справи: позивач – ОСОБА_1 , відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 
на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01 жовтня 2019 року, ухваленого Сєвєродонецьким міським судом Луганської області у складі: судді Юзефовича І.О. в приміщенні того ж суду, 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина віком до 3-х років,

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 червня 2016 року, мають двох неповнолітніх дітей: сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мешкають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Сімейні відносини між позивачкою та відповідачем були припинені з серпня 2018 року. Відповідач ОСОБА_5 не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей та на утримання позивачки ОСОБА_1 і в добровільному порядку надавати відмовляється. Тому позивачка ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_5 аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, та стягнути з відповідача ОСОБА_5 аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.
Від відповідача ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву про часткове задоволення позову, оскільки на утриманні відповідача знаходиться непрацездатна мати та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дружини не визнає, оскільки не має можливості її утримувати. Позовні вимоги щодо утримання неповнолітніх дітей визнає частково, має можливість сплачувати аліменти  на утримання дітей у розмірі 1200 грн на кожну дитину. Тому, просив задовольнити позов частково.
Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина віком до 3 років, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10-ти розмірів прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з дня  пред`явлення позову до суду, тобто з 24.01.2019 р., до досягнення найстаршою дитиною повноліття – до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня надходження позову до суду, а саме з  24.01.2019 р. і до досягнення сином – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  трьох років – ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вирішено питання по судовим витратам.
Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 жовтня 2019 року виправлено описку у третьому абзаці резолютивної частини рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.10.2019 р. по цивільній справі № 428/896/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина віком до 3 років, виклавши його в наступній редакції: «Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня надходження позову до суду, а саме з 24.01.2019 р. і до досягнення сином – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років - ІНФОРМАЦІЯ_5 »
Заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 червня 2020 року повернуто заявнику.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_5 в особі свого представника ОСОБА_3 вважає вказане рішення незаконним, просить скасувати оскаржуване рішення частково, і ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким відмовити у позовній вимозі щодо стягнення аліментів на утримання 
ОСОБА_9 апеляційної скарги є те, що оскаржуване рішення було ухвалено без участі сторін; судом не дотримано принципу пропорційності під час розгляду справи, чим порушено вимоги ст. 2, 11 ЦПК України; судом залишено поза увагою факт надання скаржником добровільної матеріальної допомоги дітям та на утримання позивачки, оскільки скаржником було безоплатно передано позивачці нерухоме майно – Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 на суму 78000 грн, що більш ніж у 8 разів більше стягнутої судом суми аліментів, та 18864,32 грн за період часу з січня по вересень 2019 року (банківський переказ); наведене суд не врахував при визначенні розміру аліментів, що свідчить про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду обставинам справи; судом не враховано наявність у скаржника матері в іншій місцевості, яку необхідно періодично відвідувати і що потребує витрат; в іншій місцевості; окрема, з підстав відсутності доказів потреби у матеріальній допомозі ОСОБА_10 та її родинних зав`язків із скаржником. 
Відзив на апеляційну скаргу позивачем не надано.
Протоком автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2020 року головуючим у справі визначено суддю Яреська А.В. склад колегії – Єрмакова Ю.А., Лозко Ю.П.
Апеляційне провадження по справі відкрито 18.08.2020 року. 
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2020 року, проведеного на підставі розпорядження керівника апарату Савчука О.І. від 03 вересня 2020 року у зв`язку із прийняттям відставки судді Яреська А.В., вилучено останнього у зв`язку із закінченням терміну повноважень, визначено: новий головуючий суддя (суддя-доповідач) Назарова М.В., у складі колегії: – Єрмакова Ю.В., Лозко Ю.П. Повторним протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2020 року вилучено суддю Єрмакова Ю.В. у зв`язку із перебуванням на лікарняному, новий суддя у складі суду – Стахова Н.В. Ухвалою суду від 21.09.2020 року справу призначено до апеляційного розгляду на 13.10.2020 року. Повторним протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2020 року вилучені судді Лозко Ю.П. та Стахова Н.В. у зв`язку із перебуванням у відпустці, нові судді у складі суду – Авалян Н.М., Орлов І.В.
У судовому засіданні позивачка заперечувала проти задоволення скарги.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, позивачку, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці першому пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» та частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У третьому абзаці пункту 15 названої постанови Пленуму зазначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Предметом апеляційного перегляду справи є рішення суду в частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11.06.2016 року, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого 11.06.2016 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис №234 (а.с. 5).
Сторони мають неповнолітніх дітей: сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 08.06.2018 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 433, та сина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , виданого 23.08.2016 року Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 656.
Діти мешкають з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Відділу адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку №1549 від 22.01.2019 року (а.с. 3, 4, 10).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 , виданого 02.12.2011 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2285, ОСОБА_11 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками записані – ОСОБА_2 та ОСОБА_12 (а.с. 30).
Відповідно до довідки № 403 від 19.04.2019 року, виданої Одеським прикордонним загоном в/ч НОМЕР_5 , ОСОБА_2 знаходиться на дійсній військовій службі в Одеському прикордонному загоні м. Одеса Державної прикордонної служби України. Відповідно до довідки Одеського прикордонного загону б/н, середній заробіток ОСОБА_2 за період жовтень 2018 року – березень 2019 року становить 11216,04 грн (а.с. 39).
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, врахувавши працездатний вік відповідача, родинний стан, стан здоров`я та матеріального забезпечення дітей, середній заробіток відповідача, який значно перевищує прожитковий мінімум, виходив з того, що відповідачем не було надано суду жодного належного та допустимого доказу щодо потреби у матеріальній допомозі ОСОБА_10 та її родинних зв`язків з відповідачем ОСОБА_11 , а також того, що позивачем не обґрунтовано заявлений розмір аліментів на своє утримання, і тому суд вважав достатнім та обґрунтованим розмір аліментів на утримання позивачки 1/10 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення молодшим сином віку 3-х років. 
Висновки суду першої інстанції є обґрунтованими з огляду на наступне.
До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.
Відповідно до частин другої, четвертої та шостої статті 84 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Подання суду доказів того що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині до досягнення дитиною трирічного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 189 СК України, батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.
Згідно ч. 1, 2 ст. 190 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо).
Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.
Набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно.
У разі укладення такого договору той із батьків, з ким проживає дитина, зобов`язується самостійно утримувати її.
Довід скарги про неврахування судом під час ухвалення рішення в оскаржуваній частині передачу відповідачем нерухомого майна позивачці є помилковим, оскільки з урахуванням наведеної вище сутності принципу змагальності та норм сімейного кодексу, саме відповідач повинен був довести обставину, на яку він посилається в обґрунтування своїх заперечень та доводів – передачу нерухомого майна – Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 на суму 78000 грн у рахунок сплати аліментів.
Питання про недійсність угоди про дарування відповідачем позивачу Ѕ вказаного нерухомого майна не є предметом розгляду теперішньої справи.
Оскільки матеріали справи не містять укладеного у відповідності до вимог ст. 190 СК України про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно, то судом правильно не взято до уваги вказану обставину.
Як не звільняє відповідача від обов`язку сплати аліментів на утримання дружини до досягнення молодшим сином віку 3-х років сплата відповідачем позивачці 18864,32 грн за період часу з січня по вересень 2019 року (банківський переказ).
Задовольняючи частково позов в оскаржуваній частині та стягуючи з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частки всіх доходів відповідача, суд правильно врахував розмір отримуваного відповідачем заробітку, і колегія суддів погоджує такий висновок, оскільки середній заробіток відповідача складає 11216 грн, і з урахуванням частки, що приходиться на дітей – 1/3 та на позивачку 1/10, загальний розмір аліментів становить 13/30, що забезпечує відповідача на рівні понад 6000 грн.
Наявність у відповідача ще однієї неповнолітньої дитини також не впливає на визначений судом розмір аліментів на утримання позивачки.
Помилкові доводи скарги не спростовують і висновків суду про відсутність відомостей як про родинні зв`язки відповідача з ОСОБА_10 , так і її потреби у матеріальній допомозі відповідача.
Посилання скаржника на необхідність ухвалення в даному випадку заочного рішення, яке може бути переглянуто судом за його заявою, не ґрунтується на вимогах закону та матеріалах справи, оскільки відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України обов`язковою умовою проведення заочного розгляду справи є згода позивача на таке вирішення справи.
Натомість матеріали справи не містять вказаної згоди.
У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на наявних у справі доказах та доводами апеляційної скарги не спростовуються, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
Дата складення повного тексту постанови – 16 жовтня 2020 року.

Головуючий

Судді