УХВАЛА

07 грудня 2020 року 
Київ
справа №480/2869/19
адміністративне провадження №К/9901/31781/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Сумській області (далі - ГУ ДФС у Сумській області) на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2020 року у справі №480/2836/19 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ГУ ДФС у Сумській області, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ ГУ ДФС у Сумській області від 11 липня 2019 року № 218-О про застосування до ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління ГУ ДФС у Сумській області дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2020 року рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ ГУ ДФС у Сумській області від 11 липня 2019 року № 218-0 про застосування до старшого уповноваженого відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління Головного управління Державної фіскальної служби України в Сумській області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність.

У своїй касаційній скарзі ГУ ДФС у Сумській області просить скасувати постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2020 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції. Також скаржник просить поновити строк касаційного оскарження.

Згідно  статті 329 КАС України  касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою  статті 333 цього Кодексу.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду була ухвалена 5 жовтня 2020 року. Повний текст складений 15 жовтня 2020 року. Однак, скаржник подав касаційну скаргу 18 листопада 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі вказує, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції був отриманий ним 6 листопада 2020 року, однак на підтвердження вказаних обставин, скаржник надає лише копію супровідного листа суду апеляційної інстанції з вхідним штампом ГУ ДФС у Сумській області датований 6 листопада 2020 року. Проте, цей документ підтверджує лише факт направлення скаржнику відповідної копії судового рішення та реєстрацію цього документа в канцелярії ГУ ДФС у Сумській області. 

Натомість, для підтвердження  дати отримання копії оскаржуваного судового рішення відповідачу необхідно було надати до Суду копію конверта з апеляційного суду з штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення.

Також, Суд звертає увагу скаржника, що велика завантаженість  ГУ ДФС у Сумській області, як підстава зволікання звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, не може бути визнана Судом як поважна.

Так, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин. Тобто, скаржник повинен надати Верховному Суду докази направлення судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови.

За таких обставин, Верховний Суд вважає неповажними наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження та пропонує надати відповідні докази (наприклад, копію конверту апеляційного суду та роздруківку відстеження поштового відправлення), які б підтверджували зазначені у клопотанні підстави поновлення строку касаційного оскарження.

Відповідно до частини третьої  статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених  статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. Крім того, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків, вказати підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

Водночас, у касаційній скарзі підставою для касаційного оскарження судових рішень у цій справі ГУ ДФС у Сумській області зазначає статтю 328 КАС України і вказує, що судом апеляційної інстанції під час ухвалення оскаржуваного судового рішення були неправильно застосовані норми матеріального права і порушені норми процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 КАС України, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає порушення норм процесуального права чи неправильне застосування процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). 

Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог пункту 4 частини другої цієї статті, у ній не зазначено посилання на пункт, передбачений статтею 328 цього Кодексу, а доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції та тлумачення відповідачем норм процесуального права, які, на його думку, були порушені судом під час ухвалення судового рішення. 

Крім того, відповідно до частини четвертої  статті 330 КАС України  до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Проте, матеріали касаційної скарги, що надійшли до суду, не містять документа про сплату судового збору.

Відповідно до статей  1,  2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої  статті 4 Закону України "Про судовий збір"  встановлено, що за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої  статті 4 цього Закону  ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, позов у цій справі заявлено у 2019 році фізичною особою щодо однієї немайнової вимоги.

Згідно зі  статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік"  (чинному на час звернення позивача до суду) станом на 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 921 грн.

На підставі викладеного, ГУ ДФС у Сумській області за подання касаційної скарги на рішення суду у спорі з однією вимогою немайнового характеру має сплатити 1536,80 грн (1921 х 0,4 х 200%).

Реквізити для сплати судового збору:

УК у Печерському районі/Печерський район/22030102;

код отримувача ЄДРПОУ: 38004897;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

номер рахунку отримувача (стандарт IBAN)  - UA288999980313151207000026007;

код  класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)".

Згідно з частиною другою  статті 332 КАС України  до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених  статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення  статті 169 цього Кодексу.

Отже, касаційна скарга подана після закінчення строку на касаційне оскарження і не відповідає вимогам  статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої  статті 332 КАС України  суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме надання: 1) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, де вказати інші підстави пропуску з наданням відповідних доказів їх поважності; 2) уточненої касаційної скарги із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328 цього Кодексу  підстави (підстав) та викладенням відповідних обґрунтувань, і наданням її копій з додатками відповідно до кількості учасників справи; 3) документа про сплату судового збору.

Керуючись статтями  169,  248,  328,  330,  332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними підстави  пропуску строку ГУ ДФС у Сумській області на касаційне оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2020 року у справі №480/2836/19.

2. Касаційну скаргу  ГУ ДФС у Сумській області на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 5 жовтня 2020 року у справі №480/2836/19 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

3. Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у  десять днів  з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали (в частині подання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження) в установлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Н.М. Мартинюк
А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду