УХВАЛА

20 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 240/1096/20
адміністративне провадження № К/9901/26307/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Стеценка С.Г., перевіривши касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі №240/1096/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позов до Управління праці та соціального захисту населення, в якому позивач просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене протоколом №3 від 02.12.2018 Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю з метою виплати їм грошової компенсації, в частині відмови йому призначити грошову компенсацію для отримання житлового приміщення;
- зобов`язати відповідача призначити та виплатити йому грошову компенсацію для отримання житлового приміщення відповідно до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України №214 від 28.03.2018.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року, позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю з метою виплати їм грошової компенсації, оформлене протоколом №3 від 02.12.2019 в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні грошової компенсацію для отримання житлового приміщення відповідно до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України № 214 від 28.03.2018.
Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію для отримання житлового приміщення відповідно до Порядку виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України № 214 від 28.03.2018.
Не погодившись з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції, відповідач направив до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі № 240/1096/20, та ухвалити нове рішення.
Відповідно до частини першої  статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України  (надалі -  КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Відповідно до частини першої  статті 328 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
З касаційної скарги убачається, що предметом розгляду даної справи є визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень щодо відмови ОСОБА_1 призначити грошову компенсацію для отримання житлового приміщення.
Судом  першої інстанції дану справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.
За визначенням пункту 20 частини першої  статті 4 КАС України  адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Відповідно до частини 4  статті 12 КАС України  виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі  Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».
З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, критеріїв визначених статтями  12,  257 КАС України, а також того, що дана справа не підпадає під перелік справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження (ч. 4  ст. 12 КАС України), Верховний Суд вважає, що вказану касаційну скаргу подано на судове рішення у справі незначної складності.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України  не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього  Кодексу  розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Тлумачення положень вказаних норм у їхньому взаємозв`язку дає змогу дійти висновку, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" п. 2 ч. 5  ст. 328 КАС України.
При цьому, доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
В касаційній скарзі відповідач, як на підставу для касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції посилається на пункт 3 частини четвертої  статті 328 КАС України та не зазначає у скарзі підстави передбачені частиною п`ятою   статті 328 КАС України.
Суд зазначає, що посилання у касаційній скарзі на частину третю  статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень прийнятих у малозначній справі, не виключає застосування положень пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України.
При цьому, з урахуванням змін до  КАС України, внесених  Законом України від 15.01.2020 №460-IX, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої  статті 332 КАС України  касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.
Керуючись статтями  328,  330,  332 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі №240/1096/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, в порядку, визначеному статтею 251 КАС України. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	                                     С.Г. Стеценко