ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/5807/18	Головуючий у 1-й інстанції Вийванко О.М. 	
Провадження № 22-ц/817/865/20 	Доповідач - Бершадська Г.В.	
Категорія - 301030400   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Бершадська Г.В. 
суддів -  Ходоровський М. В., Шевчук Г. М., 
з участю секретаря - Панькевич Т.І. 
апелянтів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх       представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та її
     представника ОСОБА_5  

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 серпня 2020 року (постановлену суддею Вийванком О.М., повний текст якої складено 06 серпня 2020 року) у цивільній справі № 607/5807/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи, на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Тернопільська регіональна філія ДП "Центру державного земельного кадастру" про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

       Заявник ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору – Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Тернопільська регіональна філія ДП “Центру державного земельного кадастру” про витребування майна із чужого незаконного володіння, у виді накладення арешту на земельні ділянки: 1) площею 0,01 га кадастровий номер 6110100000:01:004:0194 (номер запису про право власності 15786088, зареєстровано за ОСОБА_6 ); 2) площею 0,0445 га, кадастровий номер 6110100000:01:004:0195 (номери запису про право власності 23109139 та 23270309, зареєстровано за ОСОБА_1 ); 3) площею 0,0455 га, кадастровий номер 6110100000:01:004:0196 (номери запису про право власності 23110739 та 23269431, зареєстровано за ОСОБА_2 ), які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , та у виді заборони вчиняти дії ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - проводити будівельні роботи на земельних ділянках 1) площею 0,01 га кадастровий номер 6110100000:01:004:0194 (номер запису про право власності 15786088, зареєстровано за ОСОБА_6 ); 2) площею 0,0445 га, кадастровий номер 6110100000:01:004:0195 (номери запису про право власності 23109139 та 23270309, зареєстровано за ОСОБА_1 ); 3) площею 0,0455 га, кадастровий номер 6110100000:01:004:0196 (номери запису про право власності 23110739 та 23269431, зареєстровано за ОСОБА_2 ), які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , чи іншим чином їх використовувати. 
       В обґрунтування заяви вказує, що 11 грудня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом було ухвалено рішенням суду про задоволення позову, яке 21 січня 2020 року набрало законної сили, а 04 лютого 2020 року заявник зареєструвала права на вищевказані земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а тому, просить скасувати дані заходи забезпечення позову, визначені постановою апеляційного суду Тернопільської області від 18 липня 2018 року, оскільки відпала потреба у вжитті даних заходів. 
       Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 серпня 2020 року клопотання ОСОБА_7 задоволено і скасовано заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на земельні ділянки: 1) площею 0,01 га кадастровий номер 6110100000:01:004:0194 (номер запису про право власності 15786088, зареєстровано за ОСОБА_6 ); 2) площею 0,0445 га, кадастровий номер 6110100000:01:004:0195 (номери запису про право власності 23109139 та 23270309, зареєстровано за ОСОБА_1 ); 3) площею 0,0455 га, кадастровий номер 6110100000:01:004:0196 (номери запису про право власності 23110739 та 23269431, зареєстровано за ОСОБА_2 ), які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , та заборону вчиняти дії ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - проводити будівельні роботи на земельних ділянках 1) площею 0,01 га кадастровий номер 6110100000:01:004:0194 (номер запису про право власності 15786088, зареєстровано за ОСОБА_6 ); 2) площею 0,0445 га, кадастровий номер 6110100000:01:004:0195 (номери запису про право власності 23109139 та 23270309, зареєстровано за ОСОБА_1 ); 3) площею 0,0455 га, кадастровий номер 6110100000:01:004:0196 (номери запису про право власності 23110739 та 23269431, зареєстровано за ОСОБА_2 ), які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , чи іншим чином їх використовувати, встановлені постановою апеляційного суду Тернопільської області від 18 липня 2018 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору – Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Тернопільська регіональна філія ДП “Центру державного земельного кадастру” про витребування майна із чужого незаконного володіння. 
       Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просили скасувати ухвалу суду першої інстанції.
       Вказали, що виходячи з того, що Тернопільським апеляційним судом не прийнято постанови за наслідками перегляду рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11.12.2019 року то були відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову.
       Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
       В судовому засіданні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали зіславшись на доводи викладені в ній.
        ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 , апеляційну скаргу заперечили, вказавши, що суд першої інстанції правомірно скасував заходи забезпечення позову, оскільки вони застосовувалися для забезпечення позову ОСОБА_4 . Протягом строку визначеного для апеляційного оскарження апеляційні скарги не надходили, тому ОСОБА_4 зареєструвала за собою право власності на земельні ділянки.
       Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, заслухавши учасників справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
       Судом встановлено, що ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору – Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Тернопільська регіональна філія ДП “Центру державного земельного кадастру” про витребування майна із чужого незаконного володіння.
       Постановою апеляційного суду Тернопільської області від 18 липня 2018 року, ухвалено забезпечити позов ОСОБА_4 шляхом накладення арешту на земельні ділянки: 1) площею 0,01 га кадастровий номер 6110100000:01:004:0194 (номер запису про право власності 15786088, зареєстровано за ОСОБА_6 ); 2) площею 0,0445 га, кадастровий номер 6110100000:01:004:0195 (номери запису про право власності 23109139 та 23270309, зареєстровано за ОСОБА_1 ); 3) площею 0,0455 га, кадастровий номер 6110100000:01:004:0196 (номери запису про право власності 23110739 та 23269431, зареєстровано за ОСОБА_2 ), які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , та забороною ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 - проводити будівельні роботи на вказаних земельних ділянках, чи іншим чином їх використовувати. 
       Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.12.2019 року позов ОСОБА_4 задоволено.
       Згідно Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 199727908, 199728884 та 199728489 від 11.02.2020 року вбачається, що 04 лютого 2020 року заявник ОСОБА_4 зареєструвала право приватної власності на вищевказані земельні ділянки на підставі даного рішення суду. 
       Задовольняючи клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що накладення арешту на вищевказані земельні ділянки порушує права та законні інтереси заявника як власника, оскільки фактично рішення суду виконане і ОСОБА_4 зареєструвала за собою право власності на спірні ділянки.
       Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
       Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
       Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року “Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову” суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову, в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.
       Відповідно до ч.ч.1,2 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала (ч.4 ст. 158 ЦПК України).
       Відповідно до ч.ч. 7-10 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.
       Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року “Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову” заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.
       Тобто, підставами для скасування заходів забезпечення позову може бути ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову або повне фактичне виконання судового рішення про задоволення позову.
       Згідно встановлених обставин ОСОБА_4 зверталась в суд з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння. Вказаний позов задоволено рішенням суду від 11.12.2019 року.
       Заходи забезпечення позову застосовувались саме для забезпечення позову ОСОБА_4 .
       На підставі рішення суду про задоволення позову, ОСОБА_4 зареєструвала за собою право власності на спірні земельні ділянки, що підтверджується як матеріалами справи так і апелянтами у їх апеляційній скарзі.
       Таким чином, рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11.12.2019 року є фактично виконаним, а тому підстав для залишення в силі заходів забезпечення позову немає у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.
       Вказане зокрема відповідає і роз`ясненням, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року “Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову”. 
       За таких обставин доводи апеляційної скарги про те, що у суду першої інстанції не було правових підстав для скасування заходів забезпечення позову, оскільки на момент постановлення оскаржуваної ухвали, рішення суду першої інстанції було оскаржене в апеляційному порядку, є необґрунтованими з наведених вище підстав. 
       Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 може вчинити дії з продажу або іншого відчуження спірних земельних ділянок, оцінюються критично, оскільки вказані обставини не мають правового значення при вирішенні питання судом про скасування заходів забезпечення позову відповідно до положень ч.7 ст.158 ЦПК України.
       Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову.
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
       Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони в межах ними понесених.
       Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -
П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 серпня 2020 року залишити без змін.
       Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
       Повний текст постанови складено 06 листопада 2020 року.

Головуючий                                                                Бершадська Г.В.

Судді:                                                                        Ходоровський М.В.

                                                                               Шевчук Г.М.