П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_______________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/1061/20	

Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.
Дата і місце ухвалення: 13.07.2020р., м. Херсон
          
        П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
        Головуючого - судді :   Бойка А.В.,
                                         суддів:   Єщенка О.В.,
                                                           Шевчук О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу начальника управління комунальної власності Херсонської міської ради ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року по справі за позовом секретаря Херсонської міської ради VII скликання ОСОБА_2 до начальника управління комунальної власності Херсонської міської ради Вербицької Аліси Анатоліївни, Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича про визнання протиправними відмов у наданні відповідей на депутатські звернення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
В квітні 2020 року секретар Херсонської міської ради VII скликання ОСОБА_2 звернулася до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до начальника управління комунальної власності Херсонської міської ради Вербицької Аліси Анатоліївни, Херсонського міського голови Миколаєнка Володимира Васильовича, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила суд:
- визнати протиправною бездіяльність Херсонського міського голови Миколаєнка В.В. щодо ненадання інформації та документів, запитуваних в депутатських зверненнях ОСОБА_2 від 01.11.2019 року №6-265, від 08.10.2019 року №3-4-4977, від 11.01.2020 року №3-4-5352;
- визнати протиправними дії начальника Управління комунальної власності Херсонської міської ради ОСОБА_1 , що полягають в наданні відповідей №1 від 17.01.2020 року та №102-16 від 21.01.2020 року, якими відмовлено в задоволенні депутатських звернень ОСОБА_2 від 01.11.2019 року №6-265, від 08.10.2019 року №3-4-4977 та у невідкладному прийомі 28.02.2020 року;
- зобов`язати Херсонського міського голову ОСОБА_3 надати інформацію і документи запитувані в депутатських зверненнях від 01.11.2019 року №6-265, від 08.10.2019 року №3-4-4977, від 11.01.2020 року №3-4-5352.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Херсонського міського голови Миколаєнка В.В., яка полягала у не розгляді та не наданні відповіді на звернення депутата Херсонської міської ради ОСОБА_2 від 08.10.2019 року №3-4-4977, від 11.01.2020 року №3-4-5352 в порядку та у строк, визначені статтею 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».
Зобов`язано Херсонського міського голову Миколаєнка В.В. розглянути та надати відповідь на депутатські звернення ОСОБА_2 від 08.10.2019 року №3-4-4977, від 11.01.2020 року №3-4-5352 в порядку та у строк, визначені статтею 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».
Визнано протиправними дії начальника Управління комунальної власності Херсонської міської ради ОСОБА_1 , що полягають в наданні відповіді за №1 від 17.01.2020 року, якою відмовлено в задоволенні депутатського звернення ОСОБА_2 від 08.10.2019 року №3-4-4977.
Визнано протиправною бездіяльність начальника Управління комунальної власності Херсонської міської ради ОСОБА_1 , що полягала в незабезпеченні права позивачки, як депутата місцевої ради, на невідкладний прийом 28.02.2020 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Херсонської міської ради судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 грн., шляхом безспірного списання коштів органами казначейської служби України, а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн.
Стягнуто на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Управління комунальної власності Херсонської міської ради судові витрати зі сплати судового збору у сумі 420,40 грн., шляхом безспірного списання коштів органами казначейської служби України, а також витрати на професійну правничу допомогу у сумі 750 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 12.08.2020 року начальник управління комунальної власності Херсонської міської ради Вербицька А.А. подала апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
Зокрема, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що оскільки предметом позову  є визнання протиправними відмов у наданні відповідей на депутатські звернення, відмови у невідкладному прийомі, ненадання інформації, тому суб`єктом порушеного права, тобто позивачем у даній справі,  може виступати виключно депутат місцевої ради. Однак, при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що позивачем у справі є секретар Херсонської міської ради VII скликання Урсуленко О.Б., права якої, як секретаря ради, не порушено, що являється самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
Також, апелянт посилається на те, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що у разі, якщо позивач вважає, що начальником управління комунальної власності Херсонської міської ради було надано не повну  чи необґрунтовану відповідь  на її депутатське звернення, вона може право вжити заходів, передбачених статтею 22 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», а саме: внести депутатський запит. 
Посилається апелянт і на те, що статтею 14 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» не встановлено обов`язку посадової особи в забезпеченні права депутата місцевої ради на невідкладний прийом. 
У зв`язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року в частині задоволених позовних вимог секретаря Херсонської міської ради VII скликання ОСОБА_2 , з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів на вимог апеляційної скарги начальника управління комунальної власності Херсонської міської ради Вербицької А.А., тобто з частині вимог позову, які задоволено оскаржуваним судовим рішенням. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26.07.2019 року та 08.10.2019 року ОСОБА_2 звернулась до Херсонського міського голови Миколаєнка В.В. із заявами, в яких вона, як депутат Херсонської міської ради VII скликання просила доручити відповідному виконавчому органу надати в табличній формі інформацію, запитувану в депутатському зверненні від 19.10.2018 року №3-4-4170. 
Також, 01.11.2019 року ОСОБА_2 звернулась до Херсонського міського голови Миколаєнка В.В. із заявою від 01.11.2019 року вих. №6-265, в якій вона, як секретар міської ради, просила доручити управлінню комунальної власності міської ради надати інформацію стосовно проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна комунальної власності із виготовленням технічних паспортів в 2019 році, а саме: кількості проведених технічних інвентаризацій; по кожному об`єкту надати назву закладу, місцезнаходження, загальну площу, вартість проведених робіт.
У відповідь на депутатські звернення від 26.07.2019 року, від 08.10.2019 року №3-4-4977 та лист секретаря ради від 01.11.2019 року №6-265 начальником Управління комунальної власності Херсонської міської ради Вербицькою А.А. виготовлено та направлено на адресу позивача лист від 17.01.2020 року за вих. №1, в якому, з посиланням на положення ст.50 Закону України «Про місцеве самоврядування» зазначено, що листи секретаря міської ради не підлягають розгляду у зв`язку з тим, що направлення таких листів не включено до повноважень секретаря міської ради. Вказано, що звернення позивача не є депутатським зверненням, а має ознаки запиту на інформацію, розгляд якого регламентовано Законом України «Про доступ до публічної інформації».
З посиланням на ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» начальник Управління комунальної власності Херсонської міської ради ОСОБА_1 у листі від 17.01.2020 року зазначила, що інформацією в запитаному позивачкою виді не володіє, а обов`язок щодо її створення Законом не передбачено.
11.01.2020 року депутат Херсонської міської ради VII скликання ОСОБА_2 звернулась до Херсонського міського голови Миколаєнка В.В. із заявою №3-4-5352, в якій просила надати інформацію стосовно об`єктів, які підлягають приватизації згідно рішення міської ради від 20.12.2019 року №2256, а саме, хто і на яких умовах використовує ці об`єкти комунальної власності на даний час, та за заявами яких орендарів вони підлягають приватизації.
Відповідь з порушених питань позивач не отримала, що сторонами у справі не заперечується.
28.02.2020 року позивач прибула до Управління комунальної власності Херсонської міської ради, однак начальником Управління Вербицькою А.А. не забезпечено її невідкладний прийом, як це передбачено ст. 14 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».
У зв`язку з  цим, вважаючи протиправною бездіяльність Херсонського міського голови ОСОБА_3 щодо ненадання інформації та документів, запитуваних в депутатських зверненнях від 01.11.2019 року №6-265, від 08.10.2019 року №3-4-4977, від 11.01.2020 року №3-4-5352, а дії начальника Управління комунальної власності Херсонської міської ради ОСОБА_1 , що полягають в наданні відповідей №1 від 17.01.2020 року та №102-16 від 21.01.2020 року та незабезпеченні права депутата місцевої ради на невідкладний прийом, протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Задовольняючи частково позов суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи позивача, що з боку Херсонського міського голови ОСОБА_3  має місце протиправна бездіяльність, що полягає в не розгляді та не наданні ним відповіді на депутатські звернення ОСОБА_2 від 08.10.2019 року №3-4-4977, від 11.01.2020 року №3-4-5352. Суд першої інстанції дійшов висновку, що інформація та документи, які просила позивач, пов`язані з її депутатською діяльністю та віднесені до відання відповідної ради, у зв`язку з чим міський голова протиправно не надав інформацію та документи, які запитувала ОСОБА_2 у своїх зверненнях, тоді як відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» відповідач мав обов`язок розглянути питання, які були порушені у депутатському зверненні, і надати на них відповідь. 
Що ж до позовних вимог, заявлених до начальника Управління комунальної власності Херсонської міської ради, то суд першої інстанції зазначив, що   ОСОБА_1 не була первинним адресатом депутатських звернень, що виключає її обов`язок стосовно надання відповідей на них. Проте, за висновками суду першої інстанції, склавши та направивши позивачці лист №1 від 17.01.2020 року, начальник Управління комунальної власності Херсонської міської ради набула статусу учасника спірних правовідносин, а її діям, як посадової особи органу місцевого самоврядування, має бути надана оцінка. Суд дійшов висновку, що фактично начальник Управління комунальної власності Херсонської міської ради Вербицька А.А. відмовила позивачу в наданні запитаної інформації, помилково оцінивши депутатські звернення від 08.10.2019 року №3-4-4977, від 11.01.2020 року №3-4-5352 як такі, що підлягають розгляду за приписами Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Суд першої інстанції зазначив, що депутати місцевих рад при виконанні ними депутатських повноважень не можуть бути суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації, а тому до відносин зі збирання ними інформації, у тому числі надсилання та розгляду депутатських запитів, депутатських звернень, необхідно застосовувати відповідні положення Закону «Про статус депутатів місцевих рад», а не законодавство про доступ до публічної інформації.
В поданій апеляційній скарзі начальник Управління комунальної власності Херсонської міської ради Вербицька А.А. не зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції про те, що листи позивача від 08.10.2019 року №3-4-4977, від 11.01.2020 року №3-4-5352 є депутатськими зверненням, які повинні бути розглянуті в порядку та у строк, визначені статтею 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад». Вимоги поданої скарги обґрунтовано, серед іншого тим, що у спірних правовідносинах не порушено прав ОСОБА_2 , як секретаря Херсонської міської ради VII скликання, які підлягають захисту в судовому порядку. Відсутність порушеного права, за твердженнями апелянта, є підставою для відмови в задоволенні позову. 
Колегія суддів не приймає до уваги такі твердження апелянта виходячи з наступного.
Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, гарантії депутатської діяльності визначаються Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року №93-IV.
Згідно статті 2 Закону №93-IV депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.
Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів (ч.2 ст. 3 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад»).
Статтею 11 Закону №93-IV визначено повноваження депутата місцевої ради як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу.
Відповідно до ч.1 ст.13 Закону депутатське звернення - викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз`яснення з питань, віднесених до їх компетенції.
Частиною другою вказаної статті Закону передбачено, що  місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, а також керівники правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов`язані у десятиденний строк розглянути порушене ним питання та надати йому відповідь, а в разі необхідності додаткового вивчення чи перевірки дати йому відповідь не пізніш як у місячний строк.
Згідно п.30 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування» до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради віднесено, в тому числі питання щодо прийняття рішень про відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, прийняття рішення про здійснення державно-приватного партнерства щодо об`єктів комунальної власності, у тому числі на умовах концесії, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.
Частиною 5 статті 60 цього ж Закону передбачено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
З аналізу вказаних норм слідує, що володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності в інтересах територіальної громади віднесено до компетенції, зокрема, міських рад. Депутат цієї ради, як повноважний її член, наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів. Отже, розпорядження комунальним майном виконавчими органами міської ради безпосередньо пов`язане з депутатською діяльністю депутата цієї ради, що, в свою чергу, породжує передбачене ст. 13 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» право такого депутата на направлення до органу місцевого самоврядування депутатського звернення з відповідного питання.
Варто зазначити, що чинним законодавством України не визначено форми депутатського звернення, а відтак, відповідний документ має визначатись як депутатське звернення виходячи з його змісту та авторства.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_2 є депутатом Херсонської міської ради VII скликання, секретарем відповідної ради.
Таким чином, із змісту спірних правовідносин слідує, що метою даного позову є саме реалізація прав ОСОБА_2 , як депутата місцевої ради, на отримання інформації за депутатськими зверненнями.
Таке право депутата місцевої ради визначено ст. 11 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та вказаному праву кореспондує обов`язок, зокрема, органу місцевого самоврядування, у визначеному ст.13 Закону порядку розглянути питання та надати відповідь.
У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що  даний позов направлено на захист конкретного, індивідуально визначеного права позивача саме  як депутата місцевої ради, та, у разі встановлення порушень, для застосування судового захисту такого права. В протилежному випадку, на думку колегії суддів, це могло б бути проявом надмірного формалізму.
Більше того, згідно визначення, яке міститься в ч.1 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови. Тобто, зайняття означеної посади можливо виключно депутатом місцевої ради, перебування на відповідній посаді не позбавляє особу статусу депутата.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що судом не враховано, що у разі, якщо позивач вважає, що начальником управління комунальної власності Херсонської міської ради було надано не повну  чи необґрунтовану відповідь  на її депутатське звернення, вона має право вжити заходів, передбачених статтею 22 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», а саме: внести депутатський запит.
Колегія суддів не приймає до уваги такі посилання апелянта, оскільки наділення статтею 22 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутата правом внести депутатський запит не позбавляє відповідну особу захистити свої права в судовому порядку.
Що ж до вимог ОСОБА_2  про визнання протиправною бездіяльності начальника Управління комунальної власності Херсонської міської ради ОСОБА_1 , що полягала в незабезпеченні права позивача, як депутата місцевої ради, на невідкладний прийом 28.02.2020 року, то суд першої інстанції зазначив, відповідач визнала той факт, що 28.02.2020 року ОСОБА_2 знаходилась в службовому кабінеті начальника Управління комунальної власності Херсонської міської ради та депутат вимагала невідкладного прийому. При вирішенні спору суд врахував, що начальником Управління КВ ХМР не надано доказів того, що вона намагалась задовольнити вимогу депутата місцевої ради щодо невідкладного прийому або пропонувала їй альтернативну дату та час такого прийому, якщо 28.02.2020 року організація такого прийому була неможлива.
В апеляційній скарзі апелянт не спростовує таких висновків суду першої інстанції, однак зазначає, що статтею 14 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» не встановлено обов`язку посадової особи в забезпеченні права депутата місцевої ради на невідкладний прийом. 
Колегія суддів вважає необґрунтованими такі доводи апелянта, оскільки встановленому статтею 14 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» праву депутата місцевої ради на території відповідної ради на невідкладний прийом кореспондує обов`язок посадових осіб місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, керівників підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, на забезпечення такого права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги начальника управління комунальної власності Херсонської міської ради ОСОБА_1 та скасування рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу начальника управління комунальної власності Херсонської міської ради ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Бойко А.В.	
Судді	    	Єщенко О.В.   Шевчук О.А.