Постанова
Іменем України
21 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 766/3022/17
провадження № 61-3702св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Молодіжний житловий комплекс»,
треті особи: ОСОБА_3, Херсонське регіональне управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського апеляційного суду у складі судді Кузнєцової О. А. від 25 січня 2019 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Молодіжний житловий комплекс» (далі - ТОВ «МЖК») про захист прав споживачів шляхом визнання недійсними додаткових угод до договору про будівництво житла.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 03 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Не погодившись із вказаним рішенням, 14 січня 2019 року  ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. 
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 25 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який є представником ОСОБА_1 , на рішення суду першої інстанції повернуто.
 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що з 01 січня 2018 року у судах апеляційної інстанції представництво здійснюється виключно прокурорами або адвокатами, крім спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах. Оскільки цей спір не відноситься до зазначених категорій, представник, який підписав апеляційну скаргу, не надав доказів того, що він є адвокатом, то апеляційну скаргу слід повернути на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
 
У касаційній скарзі  ОСОБА_1  просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що даний спір відноситься до малозначних спорів, а тому представник не повинен мати статус адвоката для реалізації права позивача на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.
 
Відзив на касаційну скаргу
 
У березні 2019 року від Херсонського регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому третя особа заперечує доводи скарги щодо малозначності справи та просить її залишити без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.
 
08 травня 2019 року справу передано судді-доповідачу.
 
Фактичні обставини, встановлені судом
 
У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до 
ТОВ «МЖК» про захист прав споживачів шляхом визнання недійсними додаткових угод до договору про будівництво житла
 
03 грудня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 через свого представника за довіреністю ОСОБА_2 , який не має статусу адвоката, подала апеляційну скаргу.
 
25 січня 2019 року Херсонський апеляційний суд постанови ухвалу про повернення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - 
ОСОБА_2 на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України у зв`язку із відсутністю у останнього статусу адвоката.
 
Позиція Верховного Суду
 
Касаційна скарга задоволенню не підлягає.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року № 1401-VIII, яким Конституцію України доповнено статтею 131-2.
 
Так, згідно із частиною третьою статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
 
Відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України у редакції Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року представництво відповідно до пункту 3 статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - 
з 01 січня 2019 року.
 
Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню. 
 
Провадження у цій справі розпочато після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» 
(21 лютого 2017 року), тобто після 30 вересня 2016 року, відтак відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 «Перехідні положення» Конституції України представництво сторін у цій справі у суді апеляційної інстанції відповідно до пункту 3 статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України з 01 січня 2018 року повинно здійснюватися виключно адвокатами. 
 
Відповідно до положень статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.
 
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
 
Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо: апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
 
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано представником  ОСОБА_1 -  ОСОБА_2 14 січня 2019 року і до апеляційної скарги не надано доказів на підтвердження повноважень адвоката, такий відомостей не містить й Єдиний реєстр адвокатів України, вказана справа не є малозначною у розумінні ЦПК України, тому суд апеляційної інстанції правильно застосував норму пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України та дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для повернення апеляційної скарги заявникові, оскільки така скарга підписана особою, яка не має права її підписувати. 
 
Доводи касаційної скарги про те, що справа є малозначною безпідставні з огляду на таке.
 
Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); справи про розірвання шлюбу; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Оскільки справа не має ціни позову, розглянута судом першої інстанції у порядку загального позовного провадження і не визнана судом малозначною у силу пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України, то ця справа не є малозначною, тому апеляційну скаргу у цій справі має право подавати і підписувати виключно адвокат.
 
Доводи касаційної скарги щодо обмеження позивачу доступу до правосуддя є безпідставними, оскільки повернення апеляційної скарги не перешкоджає її повторній подачі. Крім того, відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 скористалася цим правом і 03 квітня 2019 року відбувся апеляційний перегляд рішення Херсонського міського суду Херсонської області 
від 03 грудня 2018 року за її апеляційною скаргою.
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, 
а ухвалу Херсонського апеляційного суду від 25 січня 2019 року - без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                            О. В. Білоконь
                                                                                                        
    О. М. Осіян
 
                                                                                                        Н. Ю. Сакара